Dette er en sann historie.
Begivenhetene fant sted i Minnesota i 2006.
Etter ønske fra de overlevende er navnene forandret.
Av respekt for de døde er resten fortalt nøyaktig som det skjedde.
-Mr Nygaard? -Ja, det kan du skrive opp.
En skjønnhet. Sparsom med vannet, men ikke med dreiemomentet.
-Skal jeg ta med den gamle? -De sa at det ikke var noe problem.
Nei, det er ikke noe problem.
T-160, hva? Jeg forstår hvorfor du bytter. Bare noe skrot.
Plastskruer i motorfestet. Ristet skikkelig, tenker jeg.
-Du aner ikke halvparten. -De sluttet å lage dem ganske snart.
De ble tilbakekalt. Jeg er overrasket over å se den.
Chazz sitter i Faribault til saken kommer opp.
Gordo sitter i Red Wing... De er i alle fall nær hverandre.
Advokaten tror at vi kan få det ned til betinget med tilsynsfører.
-For drap? -Nei, Gordo. For våpensiktelsen.
Chazz... Godt å bli kvitt ham. Jeg blåser i hva han får.
-Ikke etter det han gjorde. -Drapet på kona mi?
Ja, naturligvis det.
Men også... Jeg mener, se på meg.
Jeg var Miss Hubbard County, for pokker.
Man er ikke utro mot Miss Hubbard County.
Jeg får det ikke til å rime.
For bare tre uker siden satt vi rundt bordet og spiste skinke.
Nå har Gordo mareritt igjen, og vi må selge alt pga advokatregningene.
Visste du at Chazz hadde kjøpt en bruksrett i en båt?
-Jeg visste ikke at sånt fantes. -Jo da.
Så hvis du vil ha noe fra huset... Som Chazz' jaktutstyr.
Jeg har pakket det til deg. Men jeg vet ikke om du vil ha det.
Jo visst, gjerne. Takk skal du ha.
Nå, ja...
Hvis det er noe jeg kan gjøre...
Lester, jeg burde ha sagt det, etter det mannen min gjorde mot deg.
-Hva har du kjøpt? -Ny vaskemaskin. Den gamle...
Jeg måtte kvitte meg med alt i kjelleren på grunn av alt...
Det fortjener du, Lester. Du fortjener alt godt.
-Tilbake på jobb? -Ja. Legen ga meg klarsignal.
Du har fått flere blomster fra Duluth.
-Gjør noen kur til deg? -Jeg vet ikke hva du prater om.
Men sett dem, så vi kan se dem.
-Hva gjør du med Lester-saken? -Jeg går bare inn og sier: "Bill..."
Tror du det er best? Å gå rett på sak?
-Hva prøver du å si? -Ingenting.
Ok... Ha det, pappa.
Er du opptatt? Jeg spurte om du var opptatt.
Noen ber om din tilstedeværelse.
Kan det vente? Jeg spiste nettopp en omelett som jeg prøver å fordøye.
-Jaså? Hva slags? -Sopp og ost.
-Lagde Sally den? -Ja. Pakket den inn i folie.
Molly lurte på om du kunne komme ned på personalrommet.
Er hun tilbake alt? Jeg trodde jeg hadde én dag til på meg.
Da får vi se hva vi skal gjøre i dag.
Der har vi jo skarpskytteren. Fin collage. Ny hobby, eller?
-Noen løse tråder jeg ville... -Før du...
Jeg er ikke stolt av at jeg tok feil når det gjelder Lester.
Jeg trodde det var en løsgjenger, men det stemte jo ikke.
Men etter litt godt politiarbeid tok vi jo fyren.
Det er faktisk det som er problemet.
-Du tar fortsatt... -Hva da?
Feil. Det er ikke vondt ment, men det rimer overhodet ikke.
Broren? Med tanke på alt vi allerede vet? Jeg har tenkt lenge på dette.
Hvordan forklarer vi Lesters telefon til motellet hvis det var broren?
Molly, du kan ikke holde på sånn lenger.
Du må slippe taket. Vi har gjort jobben vår.
Lesters bror drepte Lesters kone og skjøt politisjefen.
Lester løy siden det var broren, og det forklarer...
Vi har jo allerede feiret.
Jeg drakk en Greyhound, og Knudsen drakk en...Rob Roy.
Du drakk visst flere.
-Hess-saken er vel uoppklart? -Ja. Nei.
Ludderet hadde kanskje en sjalu venn som mislikte konkurransen.
-Hvem har saken nå? -Terry.
Så bra. Bortsett fra at han ikke vet hvilken ende av moppen man bruker.
Han er ikke den skarpeste kniven i skuffen, men han står på.
Bra for ham.
-Men jeg er jo tilbake nå... -Nei. Molly...
Du kunne ha fått den, men da tar det bare to dager-
-før jeg er tilbake her mens du peker på navn på tavla.
Lester befant seg i samme rom som en drapsmann den dagen Hess ble drept.
Kvelden etter ringte Lester ham på motellet!
Hør her, du kan ikke... Sånn er det bare iblant.
Livet... Man blir ikke alltid fornøyd.
Du får de første tallene i Lotto,-
-og straks begynner du å fantasere om alt du skal kjøpe,-
-men det var bare ikke sånn.
Vi er glade for å ha deg tilbake. Du er en flott politibetjent.
-Fortell om kaka. -Karene har kjøpt en kake til deg.
Prøv å se overrasket ut. Den er virkelig flott.
Den er dekorert med et automatgevær laget av glasur.
Jeg skjønner ikke hvordan de gjør det, men...
Hei, Lester. Jeg liker slipset ditt.
Takk. Jeg kjøpte det på nettet.
Jakka også. Jeg var først litt nervøs av den grunn.
Jeg måtte sende tilbake jakka én gang. Den var for stor i armene.
Jeg syns du er kjempefin.
Jeg hadde tenkt å lage chili på lørdag, hvis du ville stikke innom?
Hvor er han? Din jævel! Jeg skal knuse ballene dine.
-Skal jeg gjøre det, mamma? -Hold kjeft!
-Jeg skal knuse ballene dine! -Mrs Hess, hva kan jeg...
Jeg hadde kjønnshåra dine mellom tennene mine, og så får jeg dette!
UBERETTIGET FORSIKRINGSANSØKER
Det er... Dette er høyst uvanlig.
-Jeg skal ta noen telefoner. -Løgner!
Du visste det hele tiden.
Mrs... Gina, dette er...
Jeg tar noen telefoner. Han sa ikke noe om dette da jeg pratet med ham.
-Jeg lot deg komme inn i meg! -Mamma, ikke snakk sånn.
-Vi trenger ikke snakke om det. -Skaff meg pengene, din lille dritt!
To millioner dollar. Du har bare dagen på deg.
Vis ham hva vil gjør.
-Ok... -Beklager, din taper.
I like måte.
Ja! Er vi rolige nå? Er vi rolige?
Sånn kommer det til å gå. Jeg tar som sagt noen telefoner.
For dette er det første jeg har...
Men har Sam unnlatt å betale, er de i sin fulle rett til å...
Jeg tror vi kan få et problem her.
-Det var... -Beklager at du måtte se det, Linda.
Det var... Du er fantastisk.
Han kommer straks.
Bli med her.
Sir, vi...
Ja, teknisk sett var vi der da forbrytersyndikatet ble meid ned.
Vi satt utenfor i bilen vår mens... Men du må...
Se det positive i det. Det gjorde nemlig agent Budge og jeg...
Klare. Klare til å ta denne fyren.
Vi har et bilde fra minibanken på den andre siden av gata.
Man ser vedkommende som er bevæpnet og på vei til...
Bildet er ikke så bra, men vi tror bestemt at det er en hvit mann.
Sir?
-Sir, hør her... -Her jobber dere nå.
-Vi er svært effektive... -Jeg har en utmerkelse.
En utmerkelse? Var det din..?
Ok.
Det er...
Vi er fortsatt i live. Han kunne ha...
Det kunne vært verre. Mye verre.
Vi blir her i to uker. Maks.
Han vil bare at vi skal svette litt og kjenne...
Det er ikke mer enn riktig. Jeg forstår det.
Vi var jo...
22 mennesker ble drept, og vi satt i bilen som et par...
Det er ingen fare. Vi klarer oss.
Har aldri hørt om en døv leiemorder.
Carolina Murphy fikk skåret av tunga av en indianer på 80-tallet.
Han jobbet litt etter det, men ble aldri helt den samme.
Og Buzz Mead... Kjenner du Buzz?
Han ble født med en tom øyenhule.
Han pleide å ta ut glassøyet sitt på fester og legge det i drinken sin.
Men han var elendig til å skyte.
Men den andre fyren, makkeren din, han hørte riktig bra.
Vi pratet litt før jeg skar over strupen hans.
Du er forresten arbeidsløs nå.
I tilfelle du ikke leser aviser.
En gang så jeg en bjørn som satt fast med beinet i en stålfelle.
Den tygde seg gjennom beinet for å komme løs. Det var i Alaska.
Den døde en time senere. Druknet i en bekk.
Men det var på dens egne premisser.
Dere kom nær. Nærmere enn noen andre.
Jeg vet ikke om det var deg eller han, men føles det fortsatt sårt,-
-så bare kom og besøk meg.
Det var bare meg og Bill der-
-da telefonen ringte. Han misliker at jeg forteller dette.
-Jeg hørte at du fikk blomster. -Noen liker å slenge med leppa.
-Mer enn én gang, hørte jeg. -Jeg har en frier. Mer sier jeg ikke.
Vern var så dårlig til å kurtisere meg.
En gang fikk jeg en bukett giftig eføy. Han hadde plukket den selv.
Han bor i Duluth. Beileren min.
-Han har en datter. -Hva heter han?
Jeg kaller ham Sergio. Jeg tror han er sjørøver.
Veldig morsomt.
Du får melisglasur. Ida, din glasur kommer fra børseløpet, tror jeg.
Godt å ha alle samlet igjen. Det er som en eneste stor, lykkelig...
Og det er bra.
Jeg ville takke deg fordi du fikk has på fyren.
-Nei, jeg lå bare i senga. -Kutt ut. Du hadde jo blitt skutt.
Nei, Bill arresterte ham, men vi vet begge to hvem som gjorde jobben.
Han er ikke dømt ennå.
Alle bevisene er ikke... Jeg har fortsatt...
Men jeg er glad det ligger bak oss.
-Politibetjent Solverson. -Hei, det er Gus Grimly.
Å, hei.
-Hva skjer? -Jeg er ute og patruljerer.
Ja visst.
Jeg hjalp en fyr som hadde satt fast sine edlere deler i en postkasse.
-Likte han ikke posten sin? -Noe i den stilen.
-Jeg skal avhøres i morgen. -Akkurat.
Det er altså i morgen?
Bare fortell sannheten.
Det var snøstorm, og du så en skygge og skjøt.
-Men jeg sier ikke noe om... -At det var meg du skjøt.
Jeg er fryktelig lei for det.
Ja, mengden med blomster vitner om det.
-For mye? -Nei da.
Nei, det er hyggelig.
Så... Jeg så i avisa i morges-
-at det snart er tømmerfestival borte hos dere.
-Og Greta elsker den, så... -Jeg også.
Bra. Kanskje... Jeg mener...
-Da ses vi kanskje der. -Ja, særlig hvis vi drar sammen.
Ja, det... Det har du rett i.
Og når du har rett, så har du rett.
På fredag lager de motorsag- skulpturer, og så er det mye mat.
På lørdag steker de en gris under bakken. Det skal visst være godt.
Jeg visste ikke at man kunne gjøre det.
-Søndag er det kappspising av pai. -Jeg går dit mest for matens skyld.
Men Greta liker konkurransene.
Har du sett de fyrene som klatrer lengst opp i treet...
ETT ÅR SENERE
Pappa, kom inn.
-Pappa her. -Hva blir det til middag?
Jeg er snart ferdig. Jeg tenkte at vi skulle ha tacos i kveld.
Ok, men ikke glem tacosausen. Over og slutt.
-Jeg er hjemme! -Du glemte vel maten?
-Er mamma hjemme? -Er det pappa? Husket du sausen?
-Søren også. Jeg kan dra tilbake. -Nei, vi har litt igjen fra sist.
Skift, så spiser vi. Jeg er kjempesulten.
Kan du ikke sette dem på bordet? Takk, Greta.
-Pappa vil se kampen på søndag. -Vi kan jo se den her.
-Jeg kan lage den pastaretten. -Den med erter?
-Kapers. Du likte den jo sist. -Vi har årsdag hos Ida på lørdag.
Det husker jeg. Det var uka før jeg traff deg.
Hva slags årsdag?
Det er bare...
En venn av Molly ble drept i fjor, så vi skal dit og ære minnet hans.
-Han het vel Vern? -Ja. Han var politisjef før Bill.
Han ansatte meg. Ida, hun med babyen, var kona hans.
Hun spurte om vi kunne ta med drikkevarer.
Jeg har litt igjen av det ølet jeg brygget til Halloween.
Spyttet du ikke det ut på gulvet?
Jo visst. Jeg går i butikken.
-Går det bra? -Ja, men beina sovner etter en stund.
-FBI. -Solverson fra Bemidji-politiet.
Jeg har ringt før om massakren i Fargo.
Om at jeg kanskje vet hvem som gjorde det.
Jeg ser navnet ditt her. Mistankene dine ble etterforsket og avvist.
-Ja, men fyren som var her... -Har du noen nye opplysninger?
Nei, jeg bare... Mange mennesker er døde, så...
Jeg noterer at du har ringt.
Ikke forvent at vi ringer deg. Vi har nok å gjøre med terrorister.
Arkivet.
Et rom med saksmapper.
Sett at man fjernet én. Det spiller ingen rolle hvor.
Er det fortsatt et arkiv?
Det er vel pizza i kafeteriaen i dag? Eller er det kjøttpudding?
Vi er nok enige om at arkivet minus én mappe fortsatt er et arkiv.
Men tenk om man fjernet flere.
Er arkivet minus én mappe et arkiv, og man tar bort én mappe av gangen,-
-så er antall mapper til slutt null. Eller et negativt antall.
-Hvordan blir det et negativt antall? -Rent logisk, mener jeg.
Men ingen fjerner mapper. De kommer bare med flere.
En gravlund minus ett lik er fortsatt en gravlund,-
-men hva er en gravlund uten lik?
Eierleiligheter.
Ok, og her har vi betjentene mine.
-Hvor er alle? -Kjøper kaffe. Hvem er dette?
-Dette er Tahir. Han er... -Hei, jeg heter Tahir.
Molly. Politibetjent Solverson.
-Vi skulle jo ta imot et fosterbarn. -Ja, fra Afrika.
Jeg kommer fra Sudan. Kjenner du "Lost Boys of Sudan"?
Ja visst. Velkommen til USA. Men var det ikke et problem?
-Jo, han forsvant. -Hvordan da?
Du får fortelle henne det. Dette er helt sprøtt.
Fortell, du.
Jeg gjette geitene i landsbyen. Vet du hva geiter er?
En dag ble alle drept.
-Mødre, fedre, brødre, søstre. -Jøss...
Bare jeg slapp unna. Jeg gikk i tre dager og traff snille mennesker.
Amerikanere. De satte meg på et fly til USA.
Frihetens land. De tapres hjem.
Han var på vei hjem til oss. Bare fortsett.
På flyplassen tok en mann veska mi. Han skulle kjøre drosje, sa han.
Men han kom ikke tilbake.
Han stjal veska. Fra en flyktning!
Jeg ventet i ett døgn, men han kom ikke tilbake.
Jeg hadde ingen penger og ingen papirer.
En kvinne ba meg fortelle politiet det, men jeg torde ikke.
Jeg sa at en familie ventet på meg. En hyggelig familie.
En amerikansk familie. Men navn og nummer lå i veska.
Kvinnen ga meg en jakke og penger til bussen.
-Et lite lysglimt. -Jeg tok bussen inn til byen.
Men jeg var veldig sulten. Jeg hadde ikke spist på fire dager.
Da så jeg en butikk. Kjenner du "Juli i januar"?
-Phoenix Farms. -Ja, nettopp.
-Skal jeg fortelle dette? -Så han...nasket.
Han tok litt mat. Han gjorde det hver dag i... Hvor lenge var det?
I tre måneder. Vi var helt fortvilet. Husker du alle telefonene?
"Hvordan mister man en gutt fra Afrika i Minnesota?"
Jeg stjal mat hver dag, men jeg skammet meg.
Jeg ville ikke stjele. Jeg ville jobbe, men hva kunne jeg gjøre?
For en uke siden dro jeg og Sally inn til byen for å gå på ballett.
-Gikk dere på ballett? -Ja, Sally liker ballett. Fortsett.
Jeg lette etter Non Stop og peanøttsmør-
-da en mann grep tak i meg. Jeg trodde jeg ble arrestert...
Men det var meg!
Som vi hadde lett. Vi skrev brev, ringte rundt og satte opp løpesedler.
Så går jeg inn i en butikk i en annen by for å kjøpe snacks til Sally,-
-og der står guttungen. Hvor store er sjansene for det?
Jeg trodde jeg var arrestert,-
-men mr Bill klemte meg og gråt.
Ja, du vet...
Og se hver jeg er nå. Jeg er hos min amerikanske familie.
Sally sier at det er et mirakel.
Ikke bestrid universet. Det er mitt motto. Iblant ordner det seg.
Jeg håper det stemmer.
Vi fant deg, kompis. Vi fant deg.
Man får hallusinasjoner av det. La meg få forklare det.
Det er et mareritt, men alt havner hulter til bulter, og man går amok.
Hulter til bulter... Hallo? Inspektør Clancy her.
-Trenger du noe? -Nei. Sov videre, du.
Hva skal dette bety? Hva gjør dere her? Dette er mr Williams' suite.
-Mr Williams har blitt drept. -Vær stille! Det gjelder dere alle.
-Ja, hvem kan tenke i dette bråket? -Ikke du. Hvor er liket?
Der inne.
-Hvorfor gjorde du det? -Jeg skulle jo få se et lik.
Vær stille. Kom inn hit, alle sammen.
-Vi har det bra. -Jeg er våken.
Beklager.
Jeg sa bare at vi har det bra.
Vi har alt vi trenger.
Nå skal jeg sove.
Jeg også.
-Det er Jeff, nattportieren! -Han skulle jo passe på liket.
Hva skjedde?
-Hva skjedde? -Det ble plutselig mørkt.
Så slo noen meg i hodet, og så ble det mørkt igjen.
Applaus for Stun Meadows!
Hvordan gjør han det?
Pass på at han ikke tryller bort lommebøkene deres også.
Det har vært et godt år for forsikringsbransjen.
Reservene øker, og tapene har sunket med 17 %.
Men det er bare tall. Vi vet alle at bak alle forsikringspoliser-
-og reassuransepoliser som dekker disse igjen, står det en selger.
En mann eller kvinne som banker på dører og telefonerer-
-for å finne de rette forsikringene til mennesker og firmaer.
Så uten å trekke det ut lenger gir jeg dere-
-årets selger i 2007:
Lester Nygaard!
Takk. Mange takk.
Mange takk. Det er virkelig en ære.
Nå... Jeg visste at jeg burde ha lært dette utenat.
Det spiller ingen rolle.
Snakk fra hjertet. Ok...
De som kjenner meg vet at jeg har hatt et tøft år.
Jeg hadde ikke klart det uten støtten fra min vakre kone Linda.
Jeg elsker deg.
Man kan leve hele livet uten en bekymring...
Og så én dag forandrer alt seg.
Folk dør. De mister hjemmene sine.
De havner i fengsel. Det er en katastrofe.
Jeg vet det, for jeg har opplevd det selv,-
-og hvis dette året har lært meg noe,-
-så er det at det verste faktisk skjer,-
-og at man må være forsikret. Mange takk. Det er en stor ære.
-Jeg er så stolt av deg, Lester. -Takk, elskling.
-Er du sliten? -Ja, er ikke du det?
Tja...
Nei, faktisk ikke. Jeg er ganske gira.
-Jeg tar nok en godnattdrink i baren. -Vil du ha meg med?
Nei, gå og legg deg. Det er bare det at... Det er min kveld, vet du.
-Beklager at jeg er så kjedelig. -Du er min lille solstråle.
Jeg kommer snart.
-Hei. -Stor kveld, hva?
-Årets selger. -Dop?
Forsikring. Deler de virkelig ut en pris til den som selger mest dop?
-Legemidler. -Det gir bedre mening.
-Hva vil du ha å drikke? -Noe farlig. La meg nå se.
-"Blod og sand." Hva er det? -Whisky og blodappelsin.
Den tar jeg.
Jeg setter meg, og... Unnskyld, kan vi få litt mer mineralvann?
Så jeg sier: "Jeg heter dr Michaelson. Hyggelig å møtes."
Jeg skal bedøve ham,-
-men jeg stikker sprøyta i min egen finger. Det gjorde vondt, men...
Tekst: Øystein Johansen www.btistudios.com