Tidligere i "Fargo":
Lege! Lege! Vi trenger en lege.
Jeg er sykehussjefen. Vi pleier bare en viss klasse folk.
Han kastet oss ut på gaten. Han mistet retten til å puste.
Jeg kan finne en syndebukk, men ikke rør dr. Harvard.
Hellige jul. Tar du deg av ham?
Jeg skal passe på ham til Herren kommer.
Du er avskjediget.
Jeg og Donatello snakket om å ta over slakteriet før han døde.
Det er standpunktet vårt.
- Swanee og jeg har planer. - Hva slags planer?
Bankran.
DETTE ER EN SANN HISTORIE
DISSE HENDELSENE FANT STED I KANSAS CITY I MISSOURI I 1950
PÅ ANMODNING FRA DE OVERLEVENDE HAR NAVNENE BLITT ENDRET
AV RESPEKT FOR DE DØDE FORTELLES RESTEN SÅNN DET SKJEDDE
- Jesus på pinne. - For et språk.
- Hva? - Før et dannet språk, sier jeg.
- Hvem i heiteste Kristus er du? - Misbruker du alltid Herrens navn?
Det kan du banne på. Flannigan!
- Vil du ha kaffe? - Ja?
- Svart, to sukkerbiter. - Nei takk.
I min tro drikker vi ikke koffeinholdig drikke.
- I din...? - Det var 12 stammer i Israel.
- Ti gikk tapt. - Tapt? Hva for noe?
Ti gikk tapt. To tok seg over havet-
-til dette hellige landet. Nephittene og lamanittene.
De opprørske lamanittene ble forbannet med mørk hud-
-så de ikke skulle være tiltrekkende for mitt folk
Hva...? Nephittene?
Mormonere. Du spurte om troen min.
Jeg er en prest i mormonkirken og medlem av De sytti.
Jeg har ikke spist siden i går kveld.
Sist jeg sjekket, er det drapsordre på alle mormonere i Missouri.
Folk i Missouri er dessverre ikke velvillige mot oss.
- Men her er du. - Her er jeg, ja.
- Fast i min tro og uredd. - Hvorfor?
- Unnskyld? - Med all respekt...
Hva i helvete gjør du på kontoret mitt kl. 08.00 på en onsdag morgen?
Marshal Dick Wickware på jakt etter to rømte fanger-
-fra Our Lady of Regret kvinnefengsel.
Helvete også. Hvorfor i Kristus sa du ikke det da du kom?
Stasjonssjef Hanhuck, du spotter Gud mer enn noen.
Og jeg har vært i Cleveland.
- To rømlinger, sa du? - Zelmare Roulette og Swanee Capps.
Hva slags latterlige navn er det?
Den første nedstammer fra slaver. Den andre er indianer.
Og du tror de kom til Kansas City?
Og jeg håpet du kunne gi meg en betjent til å hjelpe meg.
Weff!
Stasjonssjef?
Hjelp marshalen med å spore opp et par rømte fanger.
Ok, men jeg... Jeg jobber på drapet fra i går.
- Sosietetsdamen og tjeneren Friday. - Var det derfor du var hos Fadda?
Det er... Ja, vi snakket sammen.
Vi kan gi den saken til Manlin, så hjelper du diakonen.
- Diakon? - Dick Wickware, men jeg kalles Deafy.
Er du døv?
Jeg forstår at du trekker den slutningen, men nei.
Det er fordi jeg hører det jeg vil høre.
Og nå vil jeg høre at du har adressen til den ene rømlingens søster.
Én og to og tre små indianere
Fire og fem og seks små indianere
Sju og åtte og ni små indianere Ti indianere små
Du har Satan i hjertet, hva, Palomino?
Hva?
Jeg sier at du har en rekke trekninger.
Enten så har djevelen deg, eller så har du en nervøs lidelse.
Er det det? Gjør jeg deg nervøs?
La oss gå ut og se hvem som blir nervøs.
Unnskyld?
- Har du jaget rømlinger lenge? - Siden jeg var en ung gutt.
Kristen, jøde, neger, mann, kvinne, tvekjønnet. Det er det samme.
Jeg sporet en enøyd mexicaner til havet.
Jeg tok ham da han prøvde å padle til Kina.
Kan du se for deg en mexicaner bli skylt i land i Kina?
Og du tror at Zelmare rømte til søsteren?
Vi har et ordtak i Salt Lake. Bare Gud vet den sanne sannhet.
Ikke for å være hovmodig, men jeg er en ganske god menneskekjenner.
Noen tøser på innsiden sa at jenta vår-
-pratet om at søsteren hadde problemer, så det gir mening.
Få det gjort. Jeg har en ordentlig sak.
Sosietetsdrapet du nevnte?
Og hvem er denne Fadda-familien stasjonssjefen din snakket om?
Bare noen lokale italienere.
Vi hadde noen spagetti-etere i Salt Lake før krigen.
Vi tok dem i å prøve å kartlegge et brohode.
Det satte vi en rask stopper for.
Alle som er mørkere enn en nordbo, er ikke syndere, vet du.
Se på deg, herr Speidergutt.
- Knull tanten og onkelen din. - Unnskyld?
Nå går vi inn.
Opp med hendene, borger.
Ta ham.
Flytt på deg.
Mine damer.
Sett deg ned. Sitt.
- Er en av dere Dibrell Roulette? - Vi vasker bare opp.
Jeg ser oppdekning for fem, men bare tre av dere.
- Du er vel niesen. - Hun er mindreårig.
- Og jeg samtykker ikke til et avhør. - Hvor er søsteren din?
Å huse en rømling er en forbrytelse.
Vil du at mamma skal i fengsel? Se på meg.
Hvor er tanten din?
I fengsel.
Begynn å lete. Bopelen er oppe. De har likhus i kjelleren.
Vis meg.
Sett ned den pokkers paien. Herregud.
Gå til side.
Kom deg ut herfra. Herregud.
- Én og to og tre små indianere... - Hva?
Herregud...
- Kjelleren er gjennomsøkt. Jeg må... - Takk.
Jeg spør en siste gang. Hvor er søsteren din?
Vi har jo sagt det.
Zelmare soner fem år i Our Lady of Regret kvinnefengsel for væpnet ran.
i kvinnefengselet. Hun rømte i går kveld.
Jeg sa til den jenta... "Dette er hans vilje."
"Han sender deg et budskap, og du bør lytte."
Vet du hvem jeg mener?
- Ja, frue, det gjør jeg. - Jeg sa til henne:
"Bli der og få orden på hodet ditt. Slutt med syndingen."
"Oppgi lovløsheten og appropriasjonen av sprit."
"Vi er på jorden for å arbeide i Guds navn. Ikke rase fra oss."
- Så du har ikke sett henne? - Sett henne?
Om jeg ser søsteren min igjen...
vrir jeg nakken om på henne.
Ha en fin kveld. Beklager forstyrrelsen.
Bare... gi meg et øyeblikk.
La oss sjekke skaden. Ethelrida, bli her og ta oppvasken.
Det var på nære nippet, hørte jeg.
Men sindigere hoder seiret.
- Jeg tror jeg tar pannekaker, Nadine. - Skal bli.
- Skal jeg ta den? - Nei. Spiser du ikke?
Jeg sier ikke at det ikke var smart å slå til mot slakteriene.
Men det kunne ikke vare.
Gamlingen ga oss tillatelse. I forrige uke, på lekeplassen.
Si meg én ting du ble gitt som du aldri måtte ta selv.
Og jeg sier: Respekter avtalen.
Takk.
Du tjenestegjorde ikke i krigen, hva?
Jeg var i juridisk avdeling i hæren og jobbet på kontor.
Etter våpenhvilen sendte de meg til Nürnberg for rettssakene.
Jeg var nok den siste negeren i Tyskland.
- Har du hørt om Double V? - Nei.
Det var det de solgte oss. Kjemp for landet, så får vi to seire.
Én for USA og en for oss sønner av slaveriet. Ingen mer lynsjing.
Ingen mer politibrutalitet ved valglokalene.
Så de sendte meg til Nürnberg.
En oberst sa at han hadde en stor jobb til meg.
Han sa: "Du skal avhøre Hermann Göring, riksmarskalken selv."
Han sa: "Samme hvor lang tid det tar å få ham til å snakke."
"Jeg har behov for at du, Doctor Senator,"-
-"bruker treningen og ferdighetene dine til å bygge opp folkets sak."
Hva er det om ikke en dobbel seier?
Så jeg satt med ham i seks uker, åtte timer per dag, seks dager i uken.
Og vi satte i gang.
De to første ukene stirret han bare på meg med mord i blikket.
Men jeg brukte list og henvendte meg til egoet hans for å få ham i tale.
Snart klarte han ikke å holde kjeft. Han skrøt om alt.
Jeg skrev det ned for obersten, ord for ord.
Jeg brukte to uker på konklusjonen og analysen av internasjonal lov.
Så, én søndag morgen etter gudstjenesten-
-banket jeg på oberstens dør og ga ham rapporten min.
Vet du hva han gjorde? Han kastet den i søpla.
Ja... 400 sider, med fotnoter.
Han kastet det i søpla og sa:
"Jeg ville bare gjøre den gamle nazisten ukomfortabel..."
"for at han måtte lystre en neger."
Så... du sier "respekter avtalen".
Unnskyld meg om jeg sier at vårt æresord er like godt som deres.
Slakteriene. De tilhører oss.
Avtale eller ikke. Kall det gjerne overgangskostnaden.
Jeg skal overlevere beskjeden.
Det er ikke noe mysterium.
Alt går i stykker, og det er en rett måte å fikse det.
Er du jødisk?
Nei.
Hvorfor kaller de deg Rabbi, da? Er ikke det en jødisk prest?
Har du spilt poker?
Men du vet at det er et spill som spilles med kort?
I poker sier man... Man spiller kortene man får.
Vi to er bevis på det.
Da jeg var en ung gutt, skjedde det samme med meg som med deg.
- Ble du byttet? - Hva?
Fra baseball.
Det sa far. At jeg ble byttet til et annet lag.
Nettopp. Jeg ble byttet to ganger.
Men du får dra tilbake til det opprinnelige laget ditt en dag.
- Er dette ditt opprinnelige lag? - Nei, laget mitt var dritt.
Hva er disse ordene...? Lag, byttet?
Det betyr ikke noe.
Si det igjen. Jeg vil høre det.
Vi skal gå.
Dette var hjemmet vårt i Italia. Landet mitt.
Fascistene rev det, så jeg bodde i trærne.
Jeg var ti år og bare en liten gutt, som deg.
Fine minner.
Så du er ire?
Amerikaner. Jeg er amerikaner.
Men du kom til oss da du bare var en gutt.
Og du drepte din egen far. For oss.
Hvordan var det?
- Hvem husker sånt? - "Hvem husker sånt?" Det liker jeg.
Hva i helvete er dette?
Nå har jeg det.
Et bytte.
Rabbi mot deg.
- Kom. - Ut av stolen min.
Nei. Jeg liker den.
- Den er for stor for deg. - Opp med deg.
- Skapte du trøbbel i slakteriet? - Hvem? Jeg? Jeg tar hånd om ting.
Jeg er sjefen. Jeg tar hånd om ting.
Du? Du kan ikke engang ta hånd om denne legen-
-som sparker familien vår ut på gata.
Hva sa du til meg?
Du kan ikke engang ta...
- Hvorfor er han på mitt kontor? - Unnskyld.
- Jeg fikset radiatoren... - Det er hemmelige ting her.
Og han er en... Tenk. Bruk hodet neste gang. Og du...
Tror du ikke jeg kan ta hånd om en pokkers kontorslave?
Kom dere ut, alle sammen.
Følg ordre. Hører du det? Ellers kan du dra hjem.
Hva gjør du? Heng det tilbake.
Se på dette...
Den er ikke for stor. Den er akkurat passe.
- Jobbet du ved St. Bartholomew? - Ja, sir. I tre år.
De er gode sjeler, men...
Jeg liker å være der jeg er nyttigst, og jeg hørte at dere slet.
Tre av våre eldre sykepleiere pensjonerte seg sist måned.
Erfaring. Det kan ikke kjøpes. Jeg har over ti års erfaring-
-først som frivillig pleier som ga godbiter til smårollingene.
Du jobbet for Allen Sneet.
Ja, sir. Han er en god sjef. Hensynsfull, men bestemt.
Gir han deg en god anbefaling?
Det håper jeg, da. Jeg bakte for ham én gang i uken.
Vi er underbemannet akkurat nå.
Sånn kan det ikke være nå som influensasesongen begynner.
Kan du begynne i neste uke?
Jeg kommer med entusiasme.
Bra. Snakk med Mrs. Meeker. Hun begynner på papirarbeidet.
Er det noe jeg elsker, er det en handlingens mann-
-som satser på det han vil. Du vil ikke angre på dette.
Bare så jeg vet det, hva er yndlings- søtsakene dine, bakt eller annet?
- Det er ikke nødvendig. - Alle har jo en bursdag.
Jeg er... svak for makroner.
Jeg tar utfordringen. Ha det bra så lenge.
Jeg fikk jobben.
Jeg vet hva du pønsker på.
Spionerer du på en kysk og anstendig kvinne?
- Hva ville presten si? - Jeg spionerer ikke på deg.
Ansiktet ditt... Jeg tuller bare.
Men du er en frekk rakker. Det er sikkert.
Ikke misforstå, jeg har hatt en del beilere.
Ingen som er verdt papiret de er trykt på.
Men etter vårt første møte og så i begravelsen-
-tenkte jeg: "Oraetta, han er annerledes."
Hvem er du?
Veldig morsomt.
Prøver du å spille blyg etter å ha sporet meg opp?
Kanskje dette vil friske opp minnet ditt.
Fortsett å prate.
Jeg tenkte på deg etter at du var så trist i kapellet og tenkte:
"Oraetta, denne karen... bærer på en tung byrde."
"Med sin fars død og greier. Pater familias."
"Og nå som han er ansvarlig for alt." Kom igjen, lindre smerten.
Pokker heller...
- Herregud, hva gjør du? - Du tenker for mye.
Vent... Hva var navnet ditt?
Du er en sånn spøkefugl.
Men jeg mener det. Ring neste gang og be meg ut på en ordentlig måte.
Mr. Cannon! Vær så snill, Mr. Cannon. La meg få snakke litt med deg.
Slipp ham gjennom.
- Hva ønsker du? - Bare litt penger.
- Bare til en kopp kaffe. - En kopp kaffe?
Er det derfor øynene dine er så rennende? For mye koffeinfritt?
La meg se hva jeg har.
Så du hva som skjedde med ansiktet hans? Hva kaller vi det, Doctor?
- Vi kaller det fordervelse. - Fordervelse.
For fem sekunder siden gravde han dypt i tomme lommer og levde i nået.
Men da han så dette, begynte han å drømme.
"Med så mye penger kunne jeg legge planer. Jeg kan forandre livet mitt."
Så nå planlegger han måneder fremover-
-og ser seg selv ren og med ei fin jente på armen.
Og så? Han er ikke farget lenger.
Han er J.P. jævla Morgan. En amerikansk suksesshistorie.
Men se på dette.
Du...
Så du det? Jeg stjal fra ham. Han glemte at det ikke var hans penger.
Å bare se så mye penger fikk ham til å dikte opp en fremtid for seg selv.
Og jeg tok den fra ham.
Så blir jeg betalt, eller?
- Kom deg vekk herfra. - Det er ikke rett.
Det er ikke rett!
Så jævlig. Det er ikke rett.
Jeg teller ti inne, fem utenfor.
Du vet hva det betyr. Vi må lade om.
Jeg forsto.
- Hva forsto du? - Leksjonen.
Det du fortalte gutten. Jeg lytter.
De andre er bare muskelkraft. Men jeg vil lære. Jeg er smart.
Er du aktverdig?
Han prøver å si at han er et lederemne.
- Sier du det? - Hva dere enn trenger.
- Hvor gammel er du? - 26 år.
- Liker du jazz? - Ja, sir.
- Storband eller Dixieland? - Bebop.
Dizzy Gillespie er fantastisk.
Sønnen min prøver å forlate college-
-for å røyke hasj og blåse spytt gjennom metall.
Jeg gjør deg til sjåføren hans.
Bli kameraten hans og hold ham på rett kjøl.
- Er det lederaktig nok? - Leon får det gjort.
- Var slakteri-aksjonen rett? - Å ja.
Det er hybris å tro at du kan styre ting.
Derfor skapte Gud tornadoer. For å minne oss på det.
Ja, men man kan øke oddsen.
- Er sjefen her? - Sjefen er død.
- Lenge leve sjefen. - Hva?
Han dro ut. Josto.
De svarte sier at slakteriet tilhører dem.
De kalte det overgangsprisen.
Da skal vi...
drepe noen.
Ingen dreping, sa sjefen.
Jeg bare sier det.
Jeg må drite.
Calamita.
- Har du lyst til å skyte noen? - Sjefen...
Noen på toppen.
Noen som den svarte sjefen elsker. Jeg vil at han skal lide.
Ta med deg iren.
Jeg vil se om han er lojal mot familien vår.
Vi er familien Fadda.
Som drepte slakterne i Tempio Pausania.
Som kjempet for Bonifacio mot korsikanerne.
Vi er krigere, de fleste av oss.
Ikke som disse amerikanerne.
Vi kjemper... eller dør.
- Ja? - Ja.
- Marco. - Polo.
Vi har en jobb.
Om jeg ikke kommer tilbake, er jeg død eller i fengsel.
Gjør leksene dine.
Vurderer du å ta noen kurs? Romerrikets historie?
Introduksjon til husdyrhold?
Bare le, du. Din tid kommer.
- Hva skal det bety? - Det vet du.
Vi er på samme side.
Sier du det?
Skal du si hva vi skal gjøre?
- Du forstår når du ser det. - Ser hva da?
Den eldste?
Vi skal vel bare skremme ham?
Å ja, han kommer til å bli skremt.
Dreper vi ham, henger de Zero i nærmeste tre.
Det er ikke mitt problem.
Rull ned ruta di.
Det er en dårlig plan. Tenk på det. Gjør vi dette, blir det krig.
Jeg vil vite at dette er klarert.
Ta frem pistolen din.
Ga Josto ordren? Sjefen? Sa han at vi skal drepe guttungen?
- Svar meg. - Gaetano ba oss gjøre det personlig.
Og Josto vet om det?
De vil drepe Zero og sende ham hjem i småbiter.
Gjør deg klar.
Gjør det.
Hva i helvete gjør du?!
Stopp! Jeg sier det ikke igjen.
- Du er død, din irske jævel. - Kanskje det.
Eller kanskje jeg forteller Josto at broren gir ordre, og du utfører dem.
Da blir det kanskje du som dør.
Jeg går hjem.
Er det sant at familien din er forbannet?
- Hvem fortalte deg det? - Søsteren din. I fengsel.
Du vet hvordan folk prater.
Hun sier at djevelen fulgte dere fra Mississippi til Kansas City.
- Hun sier du så ham. - Mamma?
Hun forteller bare skrøner. Hun vil bare ha oppmerksomhet.
Kanskje, men jeg har sett dette landet, fra Bozeman til Little Rock.
Faren min bygget jernbanen.
Han var kineser. Han hørte stemmer i brisen.
Han endte opp i en grotte med en prærieulv. Han lurte den i søvne.
Far hadde to skygger.
Én for ham...
én for djevelen.
Han pleide å klemme meg rundt halsen litt for hardt sent på kvelden.
Folk tror at hus blir hjemsøkt.
Men sånn er det ikke.
Jeg låner noen ting. Klær.
- Klær? - Jeg sa ting.
Det er hagla til Thurmans far.
Ingen bryter seg inn her. Og alle der nede er døde.
- Saget du den av? - Pai? Det er eple.
- Vi skal ikke skyte fugler. - Ikke skyt noen.
Etter min erfaring gir ikke folk bare fra seg pengene.
Man må overtale dem.
- Ethelrida... - Jeg vet det. Gå til rommet mitt.
Zelmare Roulette, hvem planlegger dere å rane?
Hvis du liker oppbygningen, vil du elske sluttpoenget.
Er dere klare? Politiet overvåker oss kanskje.
Jeg kjører dem ut i likbilen. Dere må dele en kiste.
- Vi er vant til trange plasser. - Ikke bli emosjonell.
Kom igjen, Svanesjøen.
Jeg tar denne også.
- La den være igjen. - Men...
Hva er det dere pønsker på?
- Å være fredløse. - Ok, kom nå.
- Komfortable? - Niks.
Du lukter dessert.
Jeg tror jeg spiste for mye pai.
Unnskyld.
Klarer du dette?
Jeg kan gå.
Klikk-klakk.
Ikke rør dere, slyngler!
Ned på gulvet.
- Jeg tar de sedlene. - Du har ei strømpebukse på hodet.
- Jeg må gå... - Vi går så snart vi får pengene.
Nei, jeg må gå på do.
Skynd deg.
Hei!
Vær så snill...
- Traff de deg? - De skjøt bilen, men vi slapp unna.
- Sjef, de skjøt på oss her også. - Ikke nå.
- Så du skytterne? - Skjelettet kjørte.
Calamita, og Rabbi var passasjer. Han skjøt.
De kom opp på blindsiden.
Forstår du nå? Prisen? Hva det betyr å være i familien?
- De skjøt ikke på meg. - Er du klinisk dum?
De skjøt på deg. Jeg representerte deg.
- En stedfortreder. - Jeg vet hva det er.
- Hva heter du? - Lemuel.
- Nei, etternavnet ditt. - Cannon.
Ser du disse karene? De har sine egne navn.
Det hadde gjort dem til stedfortredere.
Men du, broren din, søstrene dine, moren din...
Dere er meg.
- Om du liker det eller ei. - Jeg driver med musikk.
- Nå velger du å være uvitende. - Nei, det er du som velger.
Du kan ikke få både mer makt og mer trygghet.
Det blir mindre makt og mer trygghet, eller dette.
Det jeg velger, betyr ikke noe.
20 000. Det var det de stjal herfra.
Tre døde.
- Italienerne? - To damer.
En av dem kastet opp overalt.
Du må se hele bildet. Det er poenget.
En koordinert handling innebærer planlegging.
Kanskje dette er De lange knivers natt.
Steng det ned. Alt.
- Jeg vil ha seks menn foran huset. - Allerede gjort.
- Sikker på at det var Rabbi? - Ja.
Hva betyr det?
Bør jeg vekke den hvite guttungen og banke ham?
Få det til å koke, mener du?
De har sønnen min.
Han kan henge i et tre nå.
Det jeg vil vite, er hvem som ga ordren.
Var det sjefen, eller var det broren?
Det kan hende at de slåss mot hverandre.
Ja... Halen som logrer med hunden.
Og så?
Jeg sier bare at når vi begynner å skyte tilbake...
er det til døden, så vi bør være sikre.
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com