Moj povjesni izvještaj, Ethelrida Pearl Smutny.
Frederick Douglass je jednom napisao:
„Stojim pred tobom kao lopov i razbojnik."
"Ukrao sam ovu glavu, ove udove",
"ovo tijelo od mog gospodara, i pobjegao s njima".
Što si ovaj put uradila? -Bila sam zloćudna.
Moja poanta je;
Trenutak kad su naša stopala dotakla američko tlo,
već smo bili zločinci.
Sljedeći.
Ali ovaj izvještaj nije o mojoj povijesti. Riječ je o našoj povijesti.
Kansas City, Missouri.
U početku, bili su Hebreji, i oni su vodili podzemlje.
Liev Moskowitz Optužba: Iznuda
Tada su došli Irci.
Moskowitzov sindikat
Milliganov koncern
Owney Milligan Optužba: Provala, perverzija
Da bi sačuvali mir, šef svake obitelji
kao ponudu za razmjenu dao je svog najmlađeg sina.
Opusti se, dečko.
Sad si jedan od nas.
Razmišljanje je bilo;
Podizanjem potomstva svoga neprijatelja, moglo se doći do razumijevanja.
Evo. -I zadržati mir. -Stavi malo kose na svoje snopove.
Vidite, problem nije bio u tome da sam bila loša.
Što si ovaj put uradila?
Udarila Dolores Disfarmer svojim okom, naravno.
Zapravo sam bila učenika iznimnih vrlina i visokih postignuća.
Problem je što je jedino gore od neuglednog crnca,
je biti uspravan.
Mogu sama.
I tako sam izdržala praćke i strelice maloumnih ljudi,
koji su u svojim uskim mislima zamišljali da me mogu naučiti lekciju.
Bravo, mali.
Dovedite dečka!
A sada, moj sine...
Je li ti poznata legenda o Zlatokosi?
Netko je sjedio na tvojoj stolici.
A netko je jeo iz tvoje zdjele. A netko je spavao u tvom krevetu.
Vrijeme je...
da medvjedi budu medvjedi.
Sažvakaj ga.
Logika nalaže da u svakoj borbi postoji pobjednik i poraženi.
Ali ovo je povijesno izvješće. A što nam povijest govori?
Mir ne traje dugo.
Sljedeći su došli Talijani.
Tako je to djelovalo. Tko je zadnji sišao s broda,
pronalazeći zatvorena vrata poštenog kapitala,
zasuče rukave i počne raditi i obogatiti se na staromodan način.
Donatello Fadda Optužba: Reketarenje
Dobrodošao u obitelj.
Webster definira "asimilaciju" kao proces postajanja slično nečemu.
Možete to provjeriti ako želite, ali to je činjenica.
Ali upijajući ove riječi, dragi čitatelju, moramo se zapitati;
Slično čemu?
Sjedni, Ethelrida.
Ako je Amerika nacija imigranata, kako onda postati Amerikanac?
Razumijem vaše mišljenje i pozdravljam vašu namjeru,
ali ako je svejedno, mislim da ću ostati stajati.
I, da znate, toliko je lagao, da su to kučkinog sina zvali "Dvolični".
Ali ne možete biti previše oprezni.
Pa, nakon što sam ga upucao među oči, prevrnuo sam ga
i pucao u njega s druge strane, samo da budem siguran.
Ovo je namještaljka. Pusti me unutra da razgovaram s tatom.
Svinjojebci!
Kurvini sinovi!
Ubit ću puno vas!
Dokrajči ga.
Proklinjem te.
I tvoju djecu.
Winston Churchill je rekao; "Povijest pišu pobjednici".
To je lijepa stvar za pobjednike.
Moji roditelji imaju sustav. Tata vodi sprovode bijelaca.
Moja sućut. Moja sućut.
A mama vodi za obojene.
Što je ovo? -Sprovod Urbanskog, sjećaš se?
Da uđem straga?
Tata? -Ne, ne. Samo...
Vjetrovito je tamo, produži do kuhinje.
Oh, ispričavam se.
Molim?
Jednostavno se ispričavam. Nisam normalna za svoju vrstu.
To je sprovod. Ljudi plaču na sprovodima.
Ah, amen.
To su mudre riječi za osobu vašeg tena.
Ali sam primijetila da su tvoji ljudi
često više u kontaktu sa svojom duhovnom i emocionalnom stranom.
Moji ljudi? -Crnci.
To je baptistička žestina koja uzrokuje da skakuću
i ruše se na pod, da bi bili u ravnini s Duhom Svetim.
Gđice Mayflower, vidim da ste upoznali moju kćer Ethelridu.
Vaša kćer? -Jedna jedina.
Ethelrida, ovo je gđica Mayflower.
Ona je medicinska sestra u "Sv. Bartolomeju".
Oh, da!
Da, sad vidim.
Ovo dijete je sigurno proizvod miješanja.
Ako pod tim mislite da je pljunuti otac, onda uzimam to kao kompliment.
Tvoja majka mora biti prilično tamne kože.
Kao što sam primijetila u svom proučavanju ljudskih životinja,
da će kombinaciji rasa prevladati ekstremna obojenost.
Idem u kuhinju.
Bilo mi je drago upoznati te!
Lijepa je.
Pa, najbolje je da krenem.
Evo što je s Amerikom.
Onog trenutka kad se opustite i ugojite se,
netko gladniji će doći tražeći komad vaše pite.
Dolaziš sam?
Ne.
Opustite se!
Samo sam pomislio da bi muškarci ovo trebali raditi kao muškarci.
Pa dobro, onda. -Da, u redu.
Jesi li siguran za ovo?
Ti si taj koji je rekao da nas rat ubija.
Ali sjećaš se što se dogodilo Ircima?
Imali smo već ovo tamo-amo.
Sad su prevladali, ali ne zadugo.
Dakle, igramo se ili nastavljamo rezati jedni drugima grla.
On je tvoj dječak.
Mora biti nešto manje što možemo riskirati.
Drži glavu dolje.
Ako bude problema, udaraj u jaja, a zatim u oči.
Ne!
Ne. Ne!
Nauči sve.
Spavaj s jednim otvorenim okom.
Budi kao Danijel u lavljem brlogu.
Ne želim ići.
Hajde, mali.
Želiš moj savjet?
Budi ono što trebaš biti, ali ne zaboravi tko si.
Ovo je Zirominu Guglielmo Fadda, najmlađi sin don Fadde.
Štiti ga vlastitim životom.
Odakle si? Iz Dublina u Italiji?
I evo što trebate znati o ljudima u toj sobi.
Nitko od njih nije bio bijelac.
To su digići, crnci, mješanci...
I svi se bore za pravo da su stvoreni jednaki.
Ali, jednaki čemu? I tko to odlučuje?
I to me dovodi do ove odlučujuće ideje, dragi čitatelju,
a ona je da se povijest sastoji se od djela pojedinaca.
Pa ipak, nitko od nas ne može znati u vrijeme kad djelujemo
da stvaramo povijest.
Mama?
Idi u svoju sobu.
Ali ja... -Rekla sam da odeš u svoju sobu!
Ponaša li se loše?
Dečki su dečki. Ali, opere svoj tanjur. Kaže "gospodine".
Trebali bismo razgovarati o skladištima. -Gotova stvar je gotova.
Što o čemu bismo mogli razgovarati? -Pa, mogli bismo razgovarati o tome
kako je većina na istočnoj je strani sada obojena i trebala bi biti naša.
Imam crnu odjeću. Kažeš da je i to vaše?
Opalim mu mali aperkat, a on se drži na nogama.
Dakle, odmah nakon...
Koji je od vas Samuel?
Lemuel. -Što? -Zovem se Lemuel.
To je u Bibliji.
U židovskom ili katoličkom dijelu? -Dečko, trebaš nestati odavde.
Pokušavamo imati civilizirani razgovor.
Znaš li tko sam ja? -Znaš li ti?
Što? -Puno govoriš "što". -Što?
Mislim da je zbunjen.
Šefe, ovo je igralište. Hajdemo.
Kao što sam pričao...
Morao ga udariti s nekoliko aperkata, da ne bude na nogama.
Njegova mama ga želi vidjeti.
Možemo se nešto dogovoriti za vikend.
Samo žene.
Ponašaš se kao da ja radim za tebe. Imamo savez.
I znam da mislite da biti Amerikanac je stajanje na mome vratu.
Ali vidim natpise u izlozima. "Bez obojenih, bez Talijana".
Dakle, obojica smo zajedno u žlijebu, sviđalo se to nama ili ne.
Dakle, nastavit ću razvijati svoj posao,
i osigurati sigurnost svojim ljudima.
Želiš započeti ubijanjem djeteta?
Kad sam zadnji put provjerio, imao si ih više od mene. -Smiri se.
Ovdje nema bijesa. Samo posao.
Dobro, jaja su mi se smrzla.
Vidimo se u Bibliji. -To čak ni nema smisla.
Uzmite malog. Ja imam sastanak.
Već smo trebali krenuti na njih. Ne poštuju tebe, ne poštuju obitelj.
Ja mislim da ti ne poštuješ njih.
Pogledaj kako žive. Oni su životinje.
Trebao bih poštivati i svinju?
Misliš da oni o nama ovako ne razgovaraju u Mission Hillsu?
U Leawoodu? Ha? "Digići", "žabari"...
Mi smo prokleto Rimsko Carstvo. A oni su rođeni u kolibama.
Josto. Budi oprezan.
Želim reći da tko zna što rade mome bratu.
Poslao si me na 3 godine Ircima.
Tri go... -Dosta!
Bit će onako kako ja kažem.
Recite mu za Gaetana.
Što da mi kaže?
Tvoj brat dolazi. Želi vidjeti svoju mamu.
Kada?
Sljedeći tjedan.
Kratki posjet. -Posjet?
Da.
Znači, htio si ga prošuljati kako bi mogao... Što?
Izmjeriti zavjese? Ovo je moj grad.
Smiri se malo. -Nije čak ni Amerikanac.
Hajde već jednom!
Ja sam šef. Ovo je moj svijet. Moja posada. Jasno?
Bang! Bang!
Tata... -Ti... -Nisam tako mislio.
Tata?
Tata, što je?
Tata!
Tata. Tata!
Što? Tata! Hej, tata! -Šefe! -Tata!
Što se događa? Šefe! -Tata!
Tata! -Šefe, što se događa? Šefe!
Odvratno.
Oh, tata. Oh, Isuse Kriste!
Tata! Što se događa? Kreni!
Kreni, kreni! -Ne! Pokreni guzicu, brzo!
Ostani uz njih.
Brže, Antonio, brže! -Nagazi, Anton!
Hej! To su pogrešna vrata!
Hajde, šefe.
Pritisni mu vrat. -Dobro. -Ljudi, što se dogodilo?
Doktora! Doktora! Trebamo doktora. -Gospodine, postoji red.
Posječen je. Pozovite doktora. -Morate se pravilno prijaviti.
Zovi jebenog doktora. -Gospodine, nema potrebe za takav ton.
Draga, najbolje pronađi doktora,
ili će ovaj čovjek umrijeti ovdje u vašem predvorju.
A onda ćete nas na vratu.
Drži se, tata. Doktor će sada doći.
Gospodo, ne želimo nikakve probleme.
Ja sam bolnički administrator, dr. Harvard.
Šališ se? Šali se? Mogu li dobiti jebenog liječnika?
Je li to rana od metka? -Apsolutno ne. -Prijatelju...
Obojica smo profesionalci. Dakle...
Koliko će to koštati? -Gospodo, ovo je privatna bolnica.
Služimo samo određenu klasu ljudi. -Određenu klasu ljudi?
Ugledne. Amerikance.
Vidite, "Sv. Bartolomej" udaljen je nekoliko milja.
To je javna bolnica za vašu klasu ljudi.
Preporučujem da tamo obavite posao. -Povrijedi ovog lika.
Ne, čekaj! -Čekaj! -Trebate znati da smo zvali policiju i na putu su.
Predlažem da krenete do "Sv. Bartolomeja". Odmah.
Nosite ga u auto. Držite pritisnuto. -Hajde, Paolo! -Hajde, idemo!
Ti i ja opet kasnije ćemo zaplesati. Ha?
Idemo!
Hajde! -Hajde, Antonio! -Antonio, samo nagazi!
Hajde! -Hajde!
Ljudi, lako ste pronašli?
Treća najveća banka u državi. Lako smo je pronašli.
Pa, bilo koji Aldermanov prijatelj je i moj.
Kaže mi da ste i sami bankar. U vašoj zajednici.
Pa, dajemo osobna i kredite za mala poduzeća.
Ovo je moj suradnik, Doktor Senator. -Vi ste liječnik? -Ne, gospodine.
Zovem se Doktor. Doktor Senator. To je bila ideja moje majke.
A kako je njeno ime? -Gospoja.
Ime joj je Gospoja? -Doktor vodi operacije cijele Srednjozapadne regije.
Ima doktorat iz ekonomije. -Univerzitet Howard.
To je crnačka škola.
Možemo li krenuti na predmet? Mig?
Mogu li vas zvati "Mig"? Ovdje smo jer imam ideju.
Ideju? -Ja sam nešto poput futurista.
Što znači da ne vidim samo kako zaraditi novac danas.
Imam predosjećaje o bogatstvu sutrašnjice.
U našoj banci dajemo puno kredita.
Ali za razliku od ovaj fine ustanove,
ne pitamo uvijek za proporcionalno osiguranje.
I naučio sam da svaki prosječan lik želi jednu stvar.
A to je da se čini bogatim. -Ne da bude bogat.
Da izgleda bogato. Riječ je o licu.
Zamislite subotnju večer i izlazite sa svojom najboljom curom.
Obećali ste joj jastoga, ali postoji problem.
Imate samo dva dolara na svoje ime. -Ali se ne bojite.
Jer imate ovo. -Je li to...?
Što je to?
Ja je zovem kreditna kartica.
Prihvaćena u trgovinama i ugostiteljskim objektima u cijeloj zemlji.
Ne možete danas platiti obrok? Stavite na kredit i platite sutra.
Plus kamate. To je ključno.
Već smo se dogovorili prijave stotinu tvrtki crnih zajednica u zemlji.
To je teško. -To je samo prototip.
Prava karta se može proizvesti od lakšeg materijala.
Na primjer, ima puno uzbudljivih stvari koje se danas događaju u plastici.
I vi kažete da banka...
Što ste rekli?
Ono što držite u rukama je nešto što ja zovem financijski instrument.
To je proizvod koji vaša banka ponudi klijentima.
Pomislite da je to otvoreni kredit koji se vraća tjedno.
Ili mjesečno.
Ne razumijem.
Ako imate vlastitu banku, zašto trebate nas?
Jednostavno. Ja već imam bazu klijenata.
Meni treba pomoć u uvjeravanju bijelih biznismena
da koriste karticu kao sredstvo plaćanja.
Tako bismo se mogli proširiti i u vašu zajednicu, a potom postali nacionalni.
Razmišljao sam o partnerstvu. 60:40.
Ne.
Ne?
Nudim vam ideju od milijun dolara. -Ideju od milijardu dolara.
Priznajem, ljudi, imate vrašku maštu.
Ali ljudi koje vidim svaki dan... Vrijedne ljude, obiteljske ljude...
Jednostavno neće trošiti novac koji nemaju.
G. Mig... -Opterećeni visokim kamatama, ovrhom u teškim vremenima...
To jednostavno nije ono što je bankarstvo danas.
Ali hvala na razmišljanju o nama u "Winckle štednji i zajmu".
vodeće, po korisnicima većeg područja podzemne željeznice Kansas City
u zadnje tri godine.
Vi, dečki, imate svoj dan krekera.
Kako je prošlo? -Ostvarenje jebenog sna.
Daj, prestani!
Izvadili smo predmet, ali izgubio je puno krvi.
Želim pravog doktora.
Uvjeravam vas, pravi sam doktor kojeg možete dobiti.
Hoće li umrijeti? -Želio bih ga zadržati ovdje nekoliko dana.
Kao što sam rekao, izgubio je puno krvi.
Bitno je da se odmara.
Želim dva čovjeka na straži cijelu noć.
Sam ću se pobrinuti za to. -Sve ostale pošalji kući.
A što s tvojom mamom?
Reci Maxiji. Razgovarat će s mamom i ostalima.
Mogu doći ujutro, ako on preživi.
Oprostite, mladiću, kolica s hranom u prolazu. -Oprostite.
O, Bože, nema potrebe da se ispričavate. Vi ste u brizi i žaljenju.
Imate li kovanica? Zoomerse? Malo pilećeg praha?
Nešto da me podigne? Imao sam svjetski dan.
Gospodine, to je...
To su vrste narkotika.
Kad su propisani kao medicinski lijek...
Kao dizači raspoloženja ili ojačivači koncentracije mogu biti učinkoviti.
Ali, gutanje bez pismenog recepta ovlaštenog doktora...
To nije nešto u čemu vam mogu vam pomoći.
Što ako podijelim?
Sveti Bože!
Kada upotrebljavate nedopuštene tvari,
vrlo je važno izbjegavati očite fizičke znakove:
Crvenilo očiju, upaljeno epidermalno tkivo, recimo oko proboscisa.
Imate smiješan način razgovora. -Da.
Ja sam iz Minnesote, zemlje od 10.000 jezera.
Ne, mislim... Koristite velike riječi.
Pa, otkrila sam u svojih 36 godina na Božjoj zelenoj Zemlji
da je to apsolutno važno biti precizan u svojoj upotrebi jezika,
kako bi se izbjegli slučajevi pogrešnog izračunavanja.
Pa, trebala bih se vratiti svojim službama.
Imate li Bunsenov plamenik? -Ha? Ne.
Oh, ne!
Nije bilo pucnja kad su ga upucali. -Ha?
Moga oca.
Tko ga je upucao?
Ne znam. Možda djeca. Nije to važno.
Recite mi što je važno.
Jako ga boli.
A ja ga ne volim gledati takvog.
Hoćete li se pobrinuti za njega?
Vjerno ću ga paziti dok Gospodin ne stigne.
Vrhunski.
Htjela sam opet zazvoniti. -Oprosti.
Gđica French je krenula sa obrnutim razlomcima.
Dođi, Gospodine Isuse, budi nam gost i blagoslovi nam darove Tvoje.
Amen. -Amen.
Znate, Zebron kaže da možda dobivamo Konferenciju američke patologije
sljedeće godine ovdje u Kansas Cityju.
Možda će htjeti da predstavim svoj rad o tome kako simulirati životni sjaj
u ljudskom oku. -Događa se.
Tko su bili oni ljudi od ranije? -Koji?
Poslije sprovoda. Kad si me poslala u sobu.
Oprosti na razgovoru s medicinskom sestrom Mayflower.
Ona je... znaš, pomalo osebujna.
Napredna na svoj način, pretpostavljam.
Po svemu, dobra žena.
Radi u "Sv. Bartolomeju".
Spomenuo si.
Mama, tko su bili ti ljudi?
Pa, Ethelrida, nisu sve stvari u ovoj kući za tvoje razumijevanje.
Tvoj otac i ja zaslužujemo malo privatnosti.
Tata?
Nisam dijete. -Pa, tehnički...
Znam da se nešto sprema. Čula sam šapat kasno u noć.
Ja sam dio ove obitelji, znate.
Djevojko, najbolje je da sjedneš i završiš s jelom.
Znam da nisam odgojila dijete koje bi izvodilo drame
za mojim stolom, pod mojim krovom.
Ono što ima tvoja majka pokušava reći...
Nemoj njoj "ono što je tvoja majka pokušava reći". Čuje me ona.
A ako ne, vraški dobro čuje moj ton. Sjedni!
Sad je bolje.
Vjeruj mi, ako tvoj otac i ja želimo da nešto znaš, to ćeš znati.
A sada dodaj grašak.
Poslat ću Lemuela da vam iznese tanjur.
Tata! -Dobro.
Dajte tatici malo mjesta. Imao je težak dan.
Kako znaš kakav sam imao dan?
Jer imaš lice i ja sam gledala svaki dan 26 godina.
Mali, uzmi tanjur i iznesi ga Opalu vani. Odmah.
Bok, mama.
Lemuel kaže da ste vidio Satchela.
Mršav je. -Ne želim to čuti. -Ni ja ne želim to reći.
Ali ovo nije bajka. Kako njemu ide?
Pojeo je pogačicu za ručak.
Nazvala sam ga Satchel dva puta.
Vratit ćemo ga. -Kada?
Čim im vidim grlo.
Tko je pripremio večeru?
Jeste li pomogli svojoj mamici? -Da. -Bolje pomozite svojoj mamici.
Ako ste vi to pripremili, jedva čekam večeru.
Dobro, dragi moj, ne treba se uzrujavati. Mama je ovdje.
Gdje sam?
Tko si ti?
Boli li vas, dragi moj? Ovo zemaljsko carstvo.
Koja je ovo bolnica?
Dumini.
Zovite doktora. -Doktor je rekao da morate odmarati. Spavajte.
Govoriš talijanski? -Aha. I španjolski. I njemački.
Dovoljno da se smire moji štićenici i zbrinu pacijenti.
Ja sam osoba iz naroda, ne znate?
Sada se odmorite, starino.
Jer vas vaš Gospodin neće htjeti za ukras.
Moj sin... -Tako sladak dečko. Tako je zabrinut za vas.
On vidi u kojoj ste boli, i nevolje koje ste pretrpjeli.
Ali ne brinite, neće još dugo trajati. Prestanite!
Neće još dugo trajati.
Ubojico. Dumini.
Neće još dugo trajati.
Znam.
Rekla sam ti...
Dušo? Jesi li to ti?
Isuse, ovdje je hladno.
Zašto ne uđeš unutra?
Što će se dogoditi sa mnom, tata?
U svijetu.
O, dušo. Bit će sve u redu.
Postoji mjesto za sve nas na ovoj zemlji. Mi samo...
Samo ga trebamo pronaći.
Zašto ne uđeš?
Tko su bili ti oni ljudi? U kuhinji.
Tvoja mama i ja imamo neke novčane probleme.
Nije puno.
Molim te, nemoj joj reći da sam ti rekao. Znaš da je vrlo ponosna.
Hoćemo li izgubiti kuću?
Ne. Ne, ništa slično.
Samo loša gradska inspekcija, neka renoviranja, ali to smo riješili.
Želiš da ti čitam da lakše zaspiš?
Tata, meni je 16 godina.
To ne znači da ti s vremena na vrijeme ne treba priča za laku noć.
Što kažeš? "Čarobnjak iz Oza"?
Dobro. Uđi.
Prijevod i obrada: Osgiliath OBRADA ZA WEB-DL: Željko