I tidigare avsnitt...
Det här vattnet är inte för er.
Lämna tillbaka vattnet
eller ta ert straff.
Så där, Maman.
Så där.
Förlåt mig, Maman.
Vi måste lämna tillbaka
det stulna vattnet till Underbrunnen.
Vattnet finns där min mor är.
Det finns ett sätt att få Anastasia tillbaka.
Cyrus säger att du är mycket viktig för Jafar.
Befriar jag dig, hjälper du oss.
Din son är döende Amara.
Enda sättet att rädda honom
är att genomföra besvärjelsen
och ändra magins lagar.
Det är fullbordat.
Cyrus.
Snälla hjälp honom!
-Min son. -Det är klart hon kan.
Amara och jag är nu världens mäktigaste magiker.
Det finns bara en hake.
Jag har aldrig kunnat dela något.
Jafar, sluta!
Det har redan varit för mycket död.
Släpp.
Sättet att visa sann makt...
-Vi flyr nu. -...är nåd.
Som nåden du visade pojken
som sökte sin faders kärlek hos dig?
Jag kunde inte bara ge dig kärlek, Jafar.
Du måste förtjäna den.
Jag tror jag har tröttnat på det här grälet, far.
Det är tur att jag slipper ha det igen.
Jag stoppas inte längre av magins lagar.
-Jag kan göra vad jag vill. -Och vad är det?
Samma sak som jag velat sedan jag var tio år gammal.
Har du inte lärt dig? Jag kommer aldrig...
Jafar.
Min son.
Jag är så stolt över dig.
Du är allt en far kunnat önska.
Mitt liv var tomt innan du kom.
Jag älskar dig.
Det är visserligen angenämt...
att känna din tillgivenhet, far...
men det är inte allt som jag velat ha av dig.
Vad är det du önskar?
Jag ska ge det till dig.
Det jag vill...
Vad jag verkligen vill...
är att du ska veta hur det känns
att bli mördad av någon du älskar.
Jafar...
Okej...
Vad höll jag på med?
Var är de?
Jafar kommer följa efter oss.
Det är långt kvar.
-Vi kan inte bära honom. -Det ska vi inte.
Vi ska flyga honom dit.
Håll i dig ordentligt.
Jabberwock.
Du är här inne.
Berätta vad jag är rädd för nu?
Du är inte rädd för någonting.
Och det är absolut makt.
Och du, Jafar?
Vad ska du göra med all din makt?
Är det inte uppenbart?
Allt jag önskar.
Vad behöver ni? Jag har pilrot, varma handdukar.
-Jag lägger sav på såret. -Jag behöver ingenting.
Damen, jag har gjort det här många gånger.
Min mamma lärde mig. Hennes mamma lärde henne...
Men, om du gör på det sättet...
Jag tror inte jag har hälsat ordentligt.
Jag heter Alice.
Amara, jag är Cyrus mor.
Jag känner till dig.
Tänk inte på mig.
Jag bara äger huset där ni båda nu har blivit räddade.
Toppen, nu matchar blodfläckarna i mattan.
Percy, lugna dig.
Vem behöver fotoalbum när man har det här?
"Titta barn, här miste Alice nästan livet."
"Och titta här!"
-"Här trillade Cyrus mjälte ut." -Percy, lugna dig!
Jag har velat tacka dig för allt du gjort för Cyrus.
-Jag har inte gjort någonting. -Dumheter.
Jag såg hur modig du var...
och smärtan i min sons ansikte
när han trodde ni inte skulle ses igen.
Tur att han träffat dig.
Tur att vi träffat varandra.
Hoppas lite av turen finns kvar
-till det som händer nu. -Vad är det?
Vi ska störta Jafar.
En gång för alla.
När du säger "vi" menar du...
Alla måste hjälpa till.
Ande.
Vad fan vill du?
Jag antar att du inte skattar mig särskilt högt.
Det är svårt att skatta dig lägre.
Då förvånar det dig kanske att jag ändrat mig.
Trots att du inte tog tillbaka min stav...
så kommer jag att hålla vad jag lovat.
Jag har ändrat magins andra lag för din skull, Will Scarlet.
Och jag har fört en väldigt speciell person tillbaka från de döda.
Hej, Will.
Ana? Är det du?
Det är det.
Att jag får träffa dig.
Jafar, jag vet inte varför du gjorde det, men tack.
-Ingen orsak. -Det är det.
Nej, verkligen inte.
Vi kanske ska berätta för honom?
Berätta vad?
Jag förde henne tillbaka.
Men sa aldrig att allt skulle vara som förut.
Jag älskar en annan.
Vad? Vem?
Vem tror du?
Sluta!
Handlar det om det?
Du ändrar magins lagar för att kunna plåga mig?
Nej.
Men det är en trevlig bonus.
Jag har mycket större planer.
-Och du behöver henne för det? -Inte bara henne.
-Sakta ner och berätta vart vi ska. -Till slottet.
Med din magi kan vi möta Jafar
bekämpa eld med eld.
Det försäkrar bara att alla blir brända.
Du och Cyrus hade rätt.
Enda sättet att vinna är att vi återlämnar vattnet
till Underbrunnen.
Det bryter andens förbannelse och Jafar förlorar sin magi.
Och du förlorar din.
-Det är enda sättet. -Men Den Röda Drottningen,
-om du vill rädda henne... -Det går inte.
Men vi lovade Will.
Magins lagar finns av en orsak.
-Ska vi glömma henne? -Vill du hellre släppa Will?
Vi försöker rädda Drottningen, men riskerar att förlora Will.
Kan du göra det?
Nej, det kan jag inte.
Okej. Cyrus ta Amara till brunnen.
-Följer du inte med? -Vi måste dela upp oss.
Det kan avväpna, men inte besegra Jafar.
Jag tar med Kaninen,
och samlar ihop så många soldater jag kan.
Vi går efter solen.
Ögonblicket den går upp återgäldar ni vattnet till brunnen.
Sedan stormar vi slottet, störtar Jafar,
räddar Knekten och dina bröder.
Sedan hittar vi varandra.
Igen.
Gå nu.
Det är inte ett farväl.
Ser du ringen? Det är ett löfte.
Och jag håller alltid mina löften.
Mina vänner!
Välkomna tillbaka bland de levande!
Jag är Jafar.
Det är mig ni ska tacka!
Ni står i skuld till mig!
Men oroa er inte.
Ni förblir inte i skuld länge, nu är vidräkningens timme.
Varför har jag gett er nytt liv?
Eftersom den här världen
som ni nu andas i igen är i fara!
Och vi måste bevara den! Och med den, era liv.
Er uppgift är farlig men enkel.
Hitta häxan Amara, var hon än gömmer sig.
Det är hon som står emellan er och fortsatt liv.
Men se upp.
Hon har bundsförvanter.
Om ni fångar en sådan, för den till mig,
och alla skulder räknas av.
Och glöm inte!
Om något eller någon står i vägen för er,
är lösningen densamma.
Vad hindret än är,
krossa det, bränn det, döda det!
Underlandet ska huka sig!
-Männen är oroliga. -Och kaninerna?
Det fanns ingen rustning till mig.
Spana framåt så talar jag med soldaterna.
Lyssna på mig.
Jafars slott ligger bakom träden.
Det som väntar nu är svårt.
Jag tänker inte ljuga. Det kommer vara farligt.
Alla som är rädda har rätt att ge sig av.
Och det uppmuntrar jag,
för det som står på spel är för viktigt att lämna till
de som är osäkra.
Ni måste vara beslutsamma.
Ni måste vara modiga. Ni måste vara starka.
I kväll strider vi inte bara för oss själva.
Vi strider för dem som väntar på att vi ska komma hem.
-Vi strider för dem vi älskar. -Ja!
Vi strider för vårt hem. Vi strider för Underlandet.
Vi slår till vid soluppgången.
-Hon är modig, din Alice. -Som leder armén?
Som säger emot sin blivande svärmor.
-Hon är uppriktig. -Jag märker det.
Och tycker om det.
-Där. -Det finns dörrar.
Vi är nära. Kom igen.
Kaninen?
Mamma.
Håll dig undan!
Det är er sista chans.
Vi varnade dem.
Alice.
Hon kan inte trolla, hon är chanslös.
Vi måste skynda oss.
Sluta!
Nej!
Hon har alltid varit tuff.
Anastasia, du lever.
Och väldigt uppmärksam.
Vad är det som pågår?
Alice, Jafar förde tillbaka henne.
Hon tror att de är kära.
Alice, om du inte misshagar...
kan du berätta var Amara är?
Tror du att jag ska hjälpa dig?
Säg mig, Alice.
Känner du till magins lagar?
Det som aldrig kan göras?
Man kan inte väcka de döda.
Precis.
Inte tvinga fram kärlek.
Precis.
Och den tredje?
Man kan inte ändra det förflutna.
Inte förrän nu.
Just det.
Jag kan nå saker som borde vara orubbliga,
vackra minnen och förvrida dem.
Låt se.
Vad ska jag förändra?
Vad betyder mest för dig?
Just det, Alice.
Jag ska se till att du aldrig träffar Cyrus.
Och aldrig har kommit till Underlandet.
Du kommer aldrig träffa din sanna kärlek. Är åter på det hemska stället,
England.
Du kommer återigen vara förbisedd, oälskad
och en ensam liten flicka.
Nej!
Vad det här smycket symboliserar...
kommer aldrig att ha hänt.
Du har redan upplevt att älska och förlora.
Förbered dig på ny hjärtesorg. Den värsta sorten.
Att aldrig någonsin älskat.
Men det behöver inte bli så. Det är Amara jag vill ha.
Tala bara om var hon är,
så kommer allt du och Cyrus kämpat för finnas kvar.
Men om jag måste vänta på det...
så kommer allt...
att försvinna.
Det är över Alice, berätta.
Rädda dig själv.
Du borde lyssna på din vän.
Varför ta en strid du inte kan vinna.
Det enda du kan göra nu är att inte förlora
den enda person som betyder mest för dig.
Varsågod.
Förändra historien.
Efter allt detta
trodde jag att din kärlek betydde mer.
Vår kärlek betyder allt för mig.
Då kanske du underskattar min makt?
Nej, du underskattar min.
Kärleken mellan Cyrus och mig är mer kraftfull än all magi.
Vad du än gör mot mig kan du aldrig ändra
att du aldrig kommer att älska dig själv.
Och hon?
Vad kallar du det?
En illusion. En lögn!
Precis som din fars kärlek.
Och din armé.
Allt du har är trollerikonster,
som aldrig står upp mot något verkligt.
-Sluta! -Gör det!
Inte ens all världens magi kan få dig att känna vad jag känt.
Riktig kärlek...
Riktig kärlek kan aldrig förstöras.
Det är därför du, Jafar...
aldrig kommer att vinna.
Ursäkta mig.
En soldat har nyheter om Amara.
Hon gick in i en röd port en timmes ridtur österut.
-Jag förstår. Var hon ensam? -Nej.
En ung man var med henne.
Varför förde ni inte hit honom?
Häxan fick alla...
Det är svårt att återuppväcka bra hjälp nuförtiden.
Innan jag gör något ännu mer plågsamt mot dig...
berätta om de röda dörrarna.
Vart är Amara på väg?
I så fall...
Kom hit, min älskling.
Alice...
tror din kärlek är en illusion, en lögn.
-Dumheter. -Jag håller med.
Visa vad sann kärlek och tillgivenhet betyder
och säg vart dörrarna leder.
-Nej, han kommer döda dem! -Berätta inte, Ana.
Till Underbrunnen.
Det är en stor källa för magi.
-Var? -Österut.
Efter de Vindlande skogarna.
Vi ses snart.
Nu gäller det. Hoppas det fungerar.
Vänta.
Jag måste tillkalla Nyx.
Det behövs inte. Hon vet att jag är här.
Tänk om de inte lyckas?
-Det gör de. -Men om inte?
Kära ni, jag skulle ge upp. Er Cyrus är troligen död.
Jag pratade inte med dig.
Då är det bäst att du inte talar alls.
Ers Majestät!
Får jag ställa en fråga?
Vad vill du?
Kan du hämta ett glas vatten?
Eller vin. Vin blir bra.
Jag tänker inte hämta något till dig.
Håll dig borta! Hon är fånge till den jag älskar!
Jag vet att du tror känslorna för Jafar är äkta.
-De är äkta! -Ett trick.
En manipulation.
Du har upplevt kärlek, det är inte så enkelt.
-Det kan det vara. -Nej det är rörigt.
Man grälar och blir sams och skrattar och gråter och kämpar.
Och ibland känns det inte värt det.
Men det är det.
Och till slut, när man är kär,
vad som än händer så förlåter man varandra.
Jag förlåter dig Ana, för vad du gjorde.
För jag älskar dig.
Om du känner någon liten kärlek för mig fortfarande,
så hjälp oss.
Underbara ord.
Men det är allt.
-Jag vet vad jag känner. -Det är en förbannelse!
Jafar gjorde det mot dig.
Om jag inte känner kärlek...
vad är då kärlek?
Det här.
Om ni vill stoppa Jafar...
måste ni skynda er.
Hej, Alice.
Hon är tillbaka.
Jag ger upp.
Jag ger tillbaka vattnet för att återställa balansen
och befria mina söner.
Stig framåt.
Jag kan inte.
Släpp taget om mig.
Nej!
Inte längre än så!
Amara hade rätt.
Det tar inte slut förrän en av oss dör.
Det är inte slut. Inte än.
Som man bäddar får man dö uppenbarligen.
Det är över, Cyrus.
Jag känner till källan. Jag känner till dess kraft.
Vad uppnår ni genom att komma hit?
Låt gå.
Om du inte berättar,
finns det ingen anledning att låta dig leva.
Cyrus.
Om du kom för att besegra mig...
borde du haft mer än ett svärd och en kanin!
Jag kommer inte krossa dig.
Cyrus, vattnet. Nu!
Nyx, jag ger tillbaka vattnet.
Intressant. Låt mig gissa...
Om vattnet hamnar i källan så bryts andens förbannelse.
Är det vad hon tänkt sig?
Jag trodde det.
Synd att hon inte såg sin bästa plan
gå så dramatiskt fel.
När jag nu stulit ert vatten,
vad planerar du att göra?
Inget.
Ingenting?
Det stämmer, Jafar.
Jag tänker inte göra någonting.
Jag sa att det inte är jag som kommer besegra dig.
För du stal inte vattnet från mig.
Du stal det av henne.
Du har inte rätt att ta vattnet.
Du har låtit dina önskningar gå före ödet.
Nu är ditt öde att tjäna andras önskningar.
Nej!
Vi är fria.
-Vi är fria! -Förbannelsen är bruten.
Allt Jafar har gjort är upphävt.
Vem är du?
Ana.
-Vad hände? -Vi gjorde det.
Det är över.
-Bröder! -Cyrus!
Cyrus!
Var är mamma?
-Är hon... -Hon är död.
Hon gav sitt liv för oss...
så vi kan bli gamla
och skapa den familj hon alltid drömt om.
Var det inget värt?
Nej bror.
Det var för allt.
Will.
Hon valde rätt till slut.
Det är klart. För hon älskade dig.
Att jag måste gå igenom smärtan att förlora henne igen.
Det var för tidigt.
Jag vet.
-Om vi kunnat... -Nej, Will.
Det var för tidigt.
-Det är från Underbrunnen. -Tack, Cyrus.
Men jag vågar inte.
Inte stulet. En gåva från brunnens väktare.
Hon sa att Den Röda Drottningen skulle dö.
Men Anastasia ska leva vidare.
Godmorgon, sovande skönhet.
Vad hände?
Det är en lång historia.
Jag tror jag har tid att lyssna.
Jag tror jag är redo.
Om du är det.
För vad?
Att lämna Underlandet.
Börja ett nytt äventyr.
Jag tror det.
-Vart ska vi? -Det undrar jag också.
Perfekt tajmning, Kaninen.
Det är min specialitet.
Vi åker hem.
Du är vacker.
Är det dags?
Nästan.
Men först vill jag säga något.
Alice,
jag är så glad att du är hemma igen.
Och jag är stolt och glad att välkomna Cyrus i familjen.
När jag kom tillbaka därifrån kändes det som en dröm.
Men tack för att du bevisade att det var verkligt.
Underlandet?
Förlåtelse.
Bruden.
Jag tror jag förväntas säga någonting om:
"att i glädje och sorg älska varandra",
men ni har redan gått igenom allt.
Och ni överlevde.
Inte ens döden kunde skilja er åt.
Det stämmer för de flesta här.
Så det som finns kvar att säga
är vad alla redan vet.
Cyrus och Alice, ni är nu ett.
Må ni leva lyckliga i alla dagar.
Du får kyssa bruden.
-Tillbaka till Underlandet? -Ja.
Har lite saker att fixa.
-Ni hälsar på? -Absolut.
-Definitivt. -Hej.
Ni är välkomna hit närsomhelst.
Sista tåget till Underlandet.
Mina tassar börjar bli trötta.
Percy, du är en sån tråkmåns.
Tack Kaninen, för din hjälp, men mest av allt...
för att du tog mig till Underlandet.
Många har kommit och gått från Underlandet,
men det är bara de speciella som upptäcker vad det verkligen är.
Att finna kärleken?
Att hitta sig själv.
Ta hand om dig Alice.
Är det här adjö?
Vad sägs om "vi ses snart"?
Vi ses.
Will, vänta.
Jag vill bara tacka dig för allt.
Håll fast vid ditt hjärta nu, okej?
Och du vid ditt.
"Den Vita Drottningen och Vita Kungen
älskade varandra mycket."
"Och med sina kaninvänner
fyllde de landet med under igen."
Vad ska den heta, mamma?
Jag vet inte.
Kan du hjälpa mig att välja?
Jag tycker du ska kalla den...
"Alice i Underlandet"
Det är en lysande idé.
Är den sann? Historien?
Vartenda ord.
Men det som händer är omöjligt.
Allt är möjligt i Underlandet.
Pappa!
Tack.