Aiemmin tapahtunutta:
Vesi ei ole teille.
Palauttakaa vesi tai maksakaa hinta.
Juuri noin.
Anna anteeksi, äiti.
Jafar voidaan kukistaa, kun vesi on palautettu Ihmekaivoon.
-Jos äitini on sauvassa, vesikin on. -Entä jos Anastasian voisi herättää?
Olette ilmeisen tärkeä Jafarille. Jos vapautan teidät, autattehan meitä.
Pelastaaksesi poikasi sinun on vietävä loitsu loppuun asti.
-Se on tehty. -Cyrus.
Pystytkö auttamaan häntä?
-Poikani. -Totta kai hän pystyy.
Olemme Amaran kanssa maailman mahtavimmat velhot.
-En vain pidä jakamisesta. -Lopeta!
Kuolemaa on ollut jo tarpeeksi.
Todellinen voima näkyy armossa.
Tarkoitatko sitä, mitä osoitit isänsä rakkautta etsineelle pojalle?
En voinut antaa rakkautta noin vain.
Sinun oli ansaittava se.
Olen kyllästynyt tähän kiistaan.
Onneksi minun ei tarvitse jatkaa sitä enää.
Taikuuden lait eivät enää sido minua.
-Saan kaiken haluamani. -Mitä se on?
Sama, mitä olen halunnut kymmenenvuotiaasta asti.
Etkö ole oppinut? En ikinä...
Jafar. Poikani.
Olen niin ylpeä sinusta.
Olet kaikkea, mitä isä voi haluta.
Elämäni oli tyhjää ennen sinua.
Rakastan sinua.
Vaikka osoittamasi kiintymys tuntuukin miellyttävältä-
-haluan sinulta muutakin.
Kerro, mitä haluat, niin annan sen sinulle.
Mitä haluan...
Mitä todella haluan on sinun tietävän, miltä tuntuu-
-tulla rakkaansa murhaamaksi.
Jafar.
Mihin jäinkään?
Missä he ovat?
Jafar lähtee peräämme.
Edessä on vielä pitkä matka. Emme voi kantaa häntä.
Emme kannakaan.
Lennätämme hänet. Pitäkää kiinni.
Jappervokki.
Tiedän, että olet täällä.
Kerro, mitä nyt pelkään.
-Et pelkää mitään. -Sitä täydellinen voima on.
Entä sinä?
Mitä teet voimillasi?
Eikö se ole ilmeistä? Mitä ikinä haluan.
Minulla on pajunjuurta ja pyyhkeitä.
-Haava suljetaan mahlalla. -En tarvitse mitään niistä.
Olen tehnyt tätä kauan.
Äitini opetti minua, ja isoäiti opetti äitiäni.
Onnistuuhan se noinkin.
En olekaan esitellyt itseäni.
-Olen Alice. -Amara, Cyruksen äiti.
-Tiedän sen. -Älkää minusta välittäkö.
Omistan vain talon, jonne pääsitte turvaan.
Kiva. Nyt on veritahroja matollakin.
-Rauhoitu, Percy. -Kuka tarvitsee enää valokuvia?
Lapsukaiset, tähän Alice oli kuolla ja tähän putosi Cyruksen perna.
Haluan kiittää sinua siitä...
-...mitä olet tehnyt Cyrukselle. -Enhän minä tehnyt mitään.
Näin, millaista urheutta osoitit.
Näin myös tuskan poikani kasvoilla, kun hän luuli menettäneensä sinut.
-Hän on onnekas, kun löysi sinut. -Olemme molemmat onnekkaita.
-Toivottavasti onnea riittää vielä. -Mitä tarkoitat?
Kukistamme Jafarin lopullisesti.
-Kun puhut "meistä"... -Se vaatii jokaisen.
Mitä pirua haluat?
-Et taida juuri arvostaa minua. -En vähempää voisi.
Yllätyt varmasti siitä, että muutin mieltäni.
Vaikka et palauttanutkaan sauvaani...
...pidän silti lupaukseni.
Muutin taikuuden toisen lain sinun tähtesi, Will Scarlet.
Herätin erään hyvin tärkeän henkilön kuolleista.
-Hei, Will. -Ana.
-Oletko sinä todella siinä? -Olen.
Luulin jo menettäneeni sinut.
En tiedä, miksi teit tämän, mutta kiitos.
-Älä suotta. -Tottahan toki.
Ihan totta. Ei kiittämistä.
Ehkä on aika kertoa hänelle, Ana.
-Kertoa mitä? -Sanoin herättäneeni hänet henkiin...
...mutten sanonut asioiden olevan ennallaan.
-Rakastan toista, Will. -Ketä?
Ketä luulisit?
Ana!
Tästäkö oli kyse?
Muutit taikuuden lait, jotta voit piinata minua.
En, mutta se oli mukava lisä.
-Suunnittelen suurempia. -Tarvitsetko siihen häntä?
En ainoastaan häntä.
-Minne olemme menossa? -Palatsiin.
Taikavoimiesi avulla voimme taistella Jafaria vastaan.
Siinä käy vain huonosti. Olitte oikeassa Cyruksen kanssa.
Ainoa keino voittaa Jafar on palauttaa Ihmekaivon vesi.
Se murtaa hengen kirouksen, ja Jafar menettää voimansa.
-Kuten sinäkin. -Se on ainoa keino.
-Mutta kuningattaren pelastaminen... -Ei se onnistu.
-Lupasimme Willille. -Taikuuden lait ovat olemassa syystä.
-Luovutammeko noin vain? -Menetätkö ennemmin Willin?
Voimme pelastaa kuningattaren, mutta saatamme menettää Willin.
-Oletko valmis siihen? -En ole.
Vie Amara kaivolle.
-Etkö tule mukaan? -Meidän on hajaannuttava.
Tämä ei vielä Jafaria kukista. Kerään Kanin kanssa sotilaita.
Aurinko on merkkimme. Kun se nousee, palauta vesi kaivoon.
Hyökkäämme silloin linnaan pelastamaan Willin ja veljesi.
-Sitten etsimme toisemme. -Jälleen kerran.
-Menkää. -Odota.
Nämä eivät ole hyvästit. Tämä sormus on lupaus.
Pidän aina lupaukseni.
Ystäväni! Tervetuloa takaisin elävien kirjoihin.
Minä olen Jafar. Minua teidän on kiittäminen.
Minulle olette velkaa.
Älkää huoliko. Se on pian maksettu, sillä nyt on tullut maksun aika.
Miksi olen herättänyt teidät henkiin?
Koska tämä maailma on vaarassa.
Suojelette sitä oman henkiriepunne ohella.
Tehtävä on vaarallinen, mutta yksinkertainen.
Paikantakaa velhotar Amara piilopaikastaan.
Vain hän seisoo teidän ja elämänne välissä.
Olkaa varuillanne. Hänellä on liittolaisia.
Jos kohtaatte, tuokaa heidät minulle, niin tilit on tasattu.
Tietäkää tämä! Jos mikään tai kukaan tulee tiellenne-
-ratkaisu on sama.
Onpa este mikä tahansa, murtakaa, polttakaa tai tappakaa se.
Pankaa Ihmemaa polvilleen!
-Miehet ovat hermostuneita. -Entä kanit?
-Toivovat sopivia haarniskoita. -Tutki reitti. Minä puhun miehille.
Kuunnelkaa minua.
Jafarin linna on puiden takana.
En aio valehdella teille. Tästä tulee vaarallista.
Jos pelkäätte, rohkaisen poistumaan.
Panos on liian suuri jätettäväksi epävarmojen sotilaiden käsiin.
Teidän on oltava lujia, urheita ja vahvoja.
Emme taistele vain itsemme takia.
Taistelemme heidänkin puolestaan, jotka odottavat meitä kotona.
Taistelemme rakkaittemme, kotiemme-
-ja Ihmemaan puolesta.
Iskemme aamukoitteessa.
-Alice on aika urhea. -Kun johtaa armeijaa.
Kun sanoi vastaan tulevalle anopilleen.
-Hän puhuu suoraan. -Huomasin. Hyväksyn sen.
-Tuolla. -Ovet. Olemme lähellä.
Kani.
Äiti. Pysykää kauempana!
Viimeinen mahdollisuutenne.
Varotimme heitä.
Alice ei hallitse taikavoimia. Hän ei selviä. Pidetään kiirettä.
Lopettakaa!
Hän oli aina sisukas.
Olet elossa.
Ja tarkkaavainen.
Mitä tämä on?
Jafar herätti hänet. Anastasia uskoo heidän olevan rakastuneita.
Olisitko ystävällinen...
...ja kertoisit, mistä löydämme Amaran?
-Luuletko, että auttaisin sinua? -Kerrohan.
Tunnetko taikuuden lait?
Mihin taikavoimat eivät pysty?
-Kuolleita ei voi herättää. -Tehty.
-Ketään ei voi pakottaa rakastumaan. -Tehty.
Entä kolmas?
Menneisyyttä ei voi muuttaa.
Tähän asti ei voinut.
Nyt voin tarttua kauniisiin muistoihin ja vääristää ne.
Mitähän muuttaisin?
Mikä on tärkeintä sinulle?
Pidän huolen, ettet koskaan tavannutkaan Cyrusta.
Et siis koskaan tullutkaan Ihmemaahan-
-etkä tavannut tosirakkauttasi. Olet kauheassa Englannissa.
Olet yksinäinen pikkutyttö vailla rakkautta.
Ei.
Tämä hely ei koskaan johda mihinkään.
Olet jo kokenut rakkauden menetyksen.
Valmistaudu pahimpaan sydänsuruun.
Siihen, ettei kukaan rakastanut sinua koskaan.
Ei sen tarvitse mennä näin. Amaran minä haluan.
Kerrot vain, missä hän on, ja voitte elää Cyruksen kanssa.
Jos joudun vielä odottamaan, se kaikki...
...katoaa.
Se on ohi. Kerro hänelle ja pelasta itsesi.
Kuuntele ystävääsi.
Turha taistella, kun ei voi voittaa.
Voit enää vain estää rakkaimpasi menetyksen.
Anna mennä. Muuta menneisyyttä.
Olisin odottanut rakkautenne merkinneen enemmän sinulle.
Rakkautemme on minulle kaikki kaikessa.
Ehkä sitten aliarvioit kykyni.
En, vaan sinä minun.
Rakkautemme on vahvempaa kuin taikuus.
Sitä et voi muuttaa, ettet itse koe koskaan todellista rakkautta.
Entä hän?
-Miksi tuota kutsut? -Illuusioksi ja valheeksi.
Aivan kuten isäsi rakkaus.
Samoin kuin armeijasi. Teet vain temppuja...
-...jotka eivät vastaa todellisuutta. -Nyt riittää.
Tee se. Taikavoimat eivät saa sinua tuntemaan samaa kuin minä.
Todellista rakkautta ei voi tuhota.
Siksi sinä et ikinä voita.
Anteeksi.
Sotilaalla on uutisia Amarasta.
Hän astui punaisista ovista. Tunnin matka itään täältä.
-Oliko hän yksin? -Nuoren miehen kanssa.
Mikset tuonut häntä?
Velhotar sai...
Nykyisin on niin vaikea herättää henkiin kunnollisia työmiehiä.
Ennen kuin teen jotakin vielä tuskallisempaa sinulle...
...kerro punaisista ovista.
Minne Amara on matkalla?
Asia selvä.
Tulehan, kultaseni.
-Alice pitää rakkauttasi illuusiona. -Pötyä.
Samaa mieltä. Näytä nyt rakkauden merkitys ja kerro, minne ovet vievät.
Älä! Jafar tappaa heidät.
Älä kerro hänelle, Ana.
Ihmekaivolle.
-Se on taikuuden lähde. -Missä se on?
Idässä. Rönsymetsän ohi.
Nähdään pian.
Toivottavasti tämä toimii.
-Seis. -Kutsun Nyxin.
Hän tietää jo, että olen täällä.
Entä jos he eivät onnistu?
-Onnistuvat he. -Entä jos eivät?
Teinä luovuttaisin jo. Cyrus on varmasti jo vainaa.
-En puhunut sinulle. -Parempi, ettet puhu lainkaan.
Teidän majesteettinne.
-Voisinko kysyä kysymyksen? -Mitä haluat?
Tuo minulle vettä. Viinikin käy.
En tuo sinulle mitään.
Irti hänestä! Hän on rakkaani vanki.
Tunteesi vaikuttavat varmasti todellisilta.
-Ne ovat todellista. -Se on temppu.
Todellinen rakkaus ei ole noin yksinkertaista.
-Ehkä se on. -Se on sotkuista.
Todelliseen rakkauteen kuuluvat riidat, sovinnot, naurut ja itkut.
Aina se ei tunnu sen arvoiselta, mutta sitä se kuitenkin on.
Kun rakastaa toista, silloin antaa kaiken anteeksi.
Annan sinulle kaiken anteeksi...
...koska rakastan sinua.
Jos rakastat minua edes pikkuriikkisen, autathan meitä.
Ihania sanoja, mutta eivät muuta.
-Tiedän kyllä, mitä tunnen. -Tunnet kirouksen.
Jafar teki sen sinulle.
Elleivät tunteeni ole rakkautta, niin mikä on?
Tämä.
Jos haluat pysäyttää Jafarin, sinun on pidettävä kiirettä.
Hän on palannut.
Antaudun.
Palautan veden, jotta poikani vapautuvat.
Astu eteenpäin.
Odota.
Anna minun mennä.
Ei!
Ei pidemmälle!
Amara oli oikeassa. Tämä päättyy toisen kuolemaan.
-Tämä ei ole vielä ohi. -Hän makaa niin kuin petaa.
Tällä kertaa ilmeisesti kuolleena.
Se on ohi. Tiedän kaivon voimasta.
Mitä luulit saavuttavasi tulemalla tänne?
Koska en saa vastausta sinulta, ei sinun tarvitse elääkään.
Cyrus.
Jos tulit kukistamaan minut, olisit tuonut muutakin kuin miekan ja kanin.
En minä sinua kukista.
Vesi. Tee se nyt, Cyrus.
Palautan veden, Nyx.
Mielenkiintoista.
Kun vesi palaa kaivoon, hengen kirous murtuu.
Niinkö hän luuli sen menevän?
Niin ajattelinkin.
Sääli, ettei hän ole näkemässä suunnitelmansa tuhoutumista.
Nyt kun vein veden, mitä aiot tehdä?
-En mitään. -Etkö?
En aio tehdä mitään.
Sanoin, etten ole kukistajasi. Et varastanut vettä minulta.
Varastit sen häneltä.
Vesi ei ole sinun.
Annoit halusi ohittaa kohtalon.
Nyt kohtalosi on toteuttaa muiden haluja.
Ei!
Olemme vapaita.
-Olemme vapaita! -Kirous on murrettu.
Kaikki Jafarin teot on peruttu.
-Kuka sinä olet? -Ana.
-Mitä tapahtui? -Onnistuimme.
Se on ohi.
-Veljet. -Cyrus.
Cyrus.
Missä äiti on?
-Onko hän... -Hän on poissa.
Hän uhrautui vuoksemme, jotta voimme elää vanhoiksi-
-ja perustaa perheet, kuten hän aina toivoi.
-Teimmekö kaiken turhan tähden? -Emme, vaan kaiken tähden.
Will.
Lopussa hän teki oikein.
Tietysti, koska hän rakastaa sinua.
Joudun taas kokemaan hänen menettämisensä tuskan.
-Ei ollut hänen aikansa. -Tiedän.
-Olisimmepa voineet... -Ei ollut hänen aikansa.
-Tämä on Ihmekaivon vettä. -Arvostan tuota...
-...mutta emme voi ottaa riskiä. -Vesi ei ole varastettua.
-Vartija antoi sen. -Kuningattaren kuului kuolla...
...mutta Anastasian matka jatkuu.
Huomenta, unikeko.
Mitä tapahtui?
Pitkä tarina.
Minulla on aikaa kuunnella.
-Olen valmis, jos sinä olet. -Mihin?
Lähtemään Ihmemaasta.
Aloittamaan uuden seikkailun.
Taidan olla. Minne mennään?
-Mietin ihan samaa. -Täydellinen ajoitus.
Se on tavaramerkkini.
Lähdetään kotiin.
Näytät kauniilta.
-Onko jo aika? -Melkein.
Haluan sanoa jotakin ensin.
En voisi olla tyytyväisempi paluustasi.
Iloisena ja ylpeänä toivotan Cyruksen tervetulleeksi sukuun.
Kun palasin yhteisestä ajastamme, luulin sitä uneksi.
Kiitos, kun todistit sen olleen totta.
-Ihmemaanko? -Anteeksiannon.
Morsian.
Tässä kohdassa pitäisi puhua myötä- ja vastoinkäymisistä-
-mutta olette jo kokeneet ne-
-ja selvinneet niistä. Kuolemakaan ei voinut teitä erottaa.
Totta vähän jokaisen kohdalla täällä.
Sanottavaksi jää enää ilmeinen.
Cyrus ja Alice, olette nyt yhtä.
Eläkää onnellisina elämänne loppuun asti.
Voit suudella morsianta.
Takaisin Ihmemaahan.
Minulla on asioita korjattavana.
-Tulettehan käymään. -Tietysti.
Olette aina tervetulleita tänne.
Viimeinen juna Ihmemaahan! Käpäliä väsyttää.
Olet oikea ilonpilaaja, Percy.
Kiitos avustasi, Kani. Ennen kaikkea-
-kiitos, kun toit minut Ihmemaahan.
Monet ovat siellä käyneet-
-mutta vain erityisimmät löytävät sen tarkoituksen.
-Rakkauden löytäminen. -Itsensä löytäminen.
Pidä huolta itsestäsi, Alice.
Hyvästien paikka.
Miten olisi "nähdään pian"?
Nähdään.
Odota, Will.
Kiitos kaikesta.
Pidä kiinni sydämestäsi.
Sinä myös.
"Valkoinen kuningatar ja kuningas rakastivat toisiaan."
"Yhdessä kaniystäviensä kanssa he täyttivät maan taas ihmeillä."
-Minkä annat sille nimeksi, äiti? -En tiedä.
-Auta minua keksimään. -Sen nimi voisi olla...
-..."Alicen seikkailut Ihmemaassa." -Loistava ajatus.
-Onko tarina totta? -Joka sana.
Tapahtuneet asiathan ovat mahdottomia.
Ihmemaassa kaikki on mahdollista.
Isä!