Tidligere i Eventyrland...
Fruen min, min vilje er din.
Disse er til deg.
Jeg er nok en ånd.
Knekten brukte ønsket fra deg så du ikke skulle lide.
Da satte han meg fri samtidig.
Øl til alle i landsbyen!
Vet dere ikke hvem jeg er?
Vi vet hvem du var,
før Jafar kastet deg ut av slottet.
-Hvor fant du den? -Firfislen hadde den.
Godt det er dere.
Det er meg, Will. Jeg er din herre.
Den sterkeste magien i Eventyrland måtte til
for å fange Jabberwocky.
Jeg er Jabberwocky.
Vi må komme oss vekk før Jafar finner oss.
Når han gjør det, vil han ha alle tre åndene.
De andre åndene
er brødrene mine.
FOR MANGE ÅR SIDEN I AGRABAH
Pass.
Tar.
Pass.
-Hva gjør du? -Jeg høyner.
-Med et kompass? -Et gyllent kompass
med magiske egenskaper.
Det peker deg mot alt du har mistet
og vil finne igjen.
Såpe, for eksempel.
Hva sier dere?
Ser dere eller ikke?
Det holder, bror.
Slutt mens leken er god.
Det er å gi seg.
Du bekymrer deg for mye, Taj. Stol på meg.
Jeg ser.
Kapo!
Sarak!
Din bedragerske drittsekk!
Det kan du ikke bevise,
du ødela jo nettopp spillet.
Bedre lykke neste gang.
Hei!
Hei! Nok!
Gå! Nå!
Du skal få betale.
Ikke så mye som deg.
Nå som vi har gjort opp...
Mahia! Til alle!
Du er så heldig.
Ingen andre får så gode kort hele tiden, Cyrus.
-Ikke en gang jeg. -Han jukset.
Det er bare juks hvis jeg blir tatt.
Ellers er det flaks.
En dag går du tom for flaks, Cyrus.
Da må du spille med kortene du får.
Hva gjør de hos oss?
-Jeg vet ikke. -Få kniven din.
Cyrus.
Mor er der inne.
Mamma.
Mamma!
I DAG
Jafar hadde brødrene mine hele tiden mens jeg var fange.
Jeg så det ikke!
Ikke straff deg selv.
Jafar visste ikke om det.
Da ville han brukt det mot deg.
Vi skal gjøre alt for å frigjøre dem.
Hva med meg? Det er huset mitt,
og jeg hater det. Det er litt trangt.
-Og det mangler noe. -Ikke si det.
-En do! -Uansett...
Vi må finne ut hvor flaskene er.
Hvis Jafar bor på slottet,
tror du han tok flaskene med seg?
-Absolutt. -I så tilfelle
bryter vi oss inn på slottet og tar dem.
Akkurat så enkelt er det.
Vi kan ikke stille opp mot Jafars magi.
Det eneste som kan beskytte oss er en hær.
Min hær.
Vel, hæren din har desertert.
Dine tidligere undersåtter vil
gi deg til Mome Raths.
Ja, jeg vet hva de synes om meg.
Jeg skal bevise at de tar feil.
Hvorfor slåss mot Jafar hvis vi kan avvæpne ham?
Vi ble ikke født som ånder. Vi ble forbannet.
-Brytes forbannelsen... -Blir de frie.
Den delen jeg liker best
er når du får åndene ut av flaskene.
Hvis jeg kan dra dit forbannelsen skjedde,
kan jeg kanskje bryte den.
Hvem forbannet dere?
Vokteren av Mirakelbrønnen i Agrabah.
Agrabah? Hvordan skal vi komme oss dit?
Trenger du Mirakelbrønnen,
har vi en i Eventyrland.
Magisk vann flyter under bakken.
Søker du vannets vokter,
må du bare kalle på henne.
Da så.
Kom igjen.
Hva skjer hvis du ikke klarer det?
For hvert sekund vi mister
kan Jafar finne den siste ånden.
Det eneste som kan redde Will
er en hær.
Blir brødrene mine frie, trenger ikke Jafar Will.
-Skal vi dele oss? -Ja.
-Vi deler oss. -Vi deler oss.
Vekket jeg deg?
Hvor skal du?
Ikke så raskt.
Fortell meg om ånden.
Vil du heller fortelle om de to barna dine?
Moren deres bader dem i elven nå.
Hvor raskt kommer hun seg dit, lurer du på.
Hvordan vil hun drepe dem?
Vil hun se i nåde til babyen?
Svarene er...
veldig raskt, veldig sakte og nei.
Jeg liker ikke babyer.
-Vær så snill. -Hysj.
Bable, bable, bable.
Alt dere gjør er å bable.
Hvor er ånden?
Han var her, men nå vet jeg ikke.
Hvem var han sammen med?
Hun bor der.
-Vær så snill, ikke drep meg. -Du misforstår.
Jeg trenger ikke drepe deg.
Du er allerede skremt til døde.
Synd.
Hva har du tatt med til meg?
Et siste blikk.
De tilhører åndens tidligere herre,
en vakker jente i en vakker kjole.
Spurte du henne ikke hvor flasken er?
Hun døde før jeg fikk mulighet til det.
Jeg antok at en trollmann som deg vet hvordan han kan
få nytte av dem.
Jeg må innrømme
at jeg liker en jente som tenker stående.
De visu intueri.
Visione revelare.
Hun har ånden.
Er det gode nyheter...
eller dårlige?
Bring meg dronningen.
Så du tror at Mirakelbrønnen kan redde mamma?
Jeg har hørt historier.
Vannet skal ha magiske egenskaper.
Magiske egenskaper?
Det kan gjøre en feig mann modig,
en grådig mann gavmild, en syk mann frisk.
Kanskje kan bare den redde mamma.
Er den i nærheten?
En dagsreise, mindre hvis vi er raske.
Hun kan dø i løpet av en dag.
Vil du heller se mor dø enn å redde henne?
Selvsagt ikke. Men hva om det ikke stemmer
og hun dør alene?
-Vi må gjøre noe! -Det er ikke din skyld, Cyrus.
Du kunne ikke vite det.
Veien dit er farlig, tre menn er bedre
enn én, men jeg kan gå alene.
Jeg er den førstefødte.
Hvis noen plikter noe, er det meg.
Da deler vi byrden, brødre.
Vi beveger oss raskt.
Ingenting får stå i veien for oss.
Gleder du deg til å se brødrene dine?
Selvsagt.
Hvordan ble dere forbannet, egentlig?
Du har aldri fortalt det.
-Ikke? -Jeg tror ikke det.
Det er ikke så mye å fortelle.
Vi var på feil sted til feil tid.
Gjorde dere ingenting?
Ikke en gang noe som kunne misforstås?
Det er så lenge siden, jeg husker ikke.
Ingen vits i å dvele ved det. Det hører fortiden til.
Kom, hvis vi skynder oss
kan vi rekke til Mirakelbrønnen på en time.
-Ingen hjemme! -Nå, Kanin, ikke vær slik.
Ingen kanin her!
Bare en lykkelig familie som har kvalitetstid sammen...
-alene. -Det tar bare et minutt.
Tiden er kostbar, Knekten.
Et minutt er seksti sekunder, seksti tusen millisekunder.
Vet du hva jeg kan oppnå på 60 000 millisekunder?
Ingenting hvis ikke jeg hadde funnet
familien din. Åpne.
Hva vil du?
Det handler om hva hun vil.
Hva...
Ikke vær redd, Kanin. Jeg skal ikke skade deg.
Du har allerede tatt kona mi,
barna mine, æren min.
Hva vil du ha nå?
Din tilgivelse.
Jeg kan aldri gi tilbake det jeg tok,
aldri gi deg noe som kan gjøre opp for det du mistet,
men jeg kan si unnskyld, Kanin.
Unnskyld.
Gjort er gjort.
Hvorfor vil du ha tilgivelse?
Fordi jeg trenger hjelpen din.
Med hva?
Å bli den dronningen alle fortjener.
Jeg vil nedkjempe Jafar,
og ta tilbake Eventyrland, men ikke for meg, for folket.
Du må be dem om å stole på meg.
Har hun gått fra vettet?
Hun vil endre seg.
Tiden vil vise om hun kan det.
Jafar er det minste problemet ditt nå.
Hvorfor det?
Han har sluppet fri Jabberwocky.
Hvordan?
-En Jabberwocky? -Hvem sa det til ham?
Jeg vet ikke.
-Men hun er ute. -Er det ille?
Nå skal jeg vel hjelpe dere ut av Eventyrland
-før hun finner dere. -For en utmerket...
-Nei! Vi blir her. -Vi blir.
Jeg sa jeg skulle redde Eventyrland,
og jeg mente det.
Hvis Jabberwocky er fri, må vi i hvert fall bli her og kjempe.
Nå, Kanin, jeg skal ikke tvinge deg til noe,
men bryr du deg om Eventyrland, hva det var og kan bli,
må du hjelpe meg.
Besøk alle kongerikets hjørner, og fortell folk
at kampen for å redde Eventyrland begynner snart.
Fort, Will.
Vi må finne Alice og Cyrus, og advare dem.
-Denne Jabber-personen... -Hvis Jabberwocky er fri,
er det ikke trygt å bli sett.
Vi kan faktisk bli sett.
-Ikke vær så redd. -Ikke skrem meg da.
Will, jeg mener det.
Jabberwocky lever av frykt. Hun kan lukte det.
Hvorfor fikk ikke Kanin hjelpe oss vekk?
-Jafar vil ødelegge Eventyrland. -Den egentlige grunnen.
Kaninen trodde kanskje på deg,
men jeg kjenner deg bedre.
Alt du gjør handler om å gjøre livet bedre for deg.
-Hva er vinklingen din? -Det er ingen vinkling.
Jeg gjorde en feil.
Jeg ville endre fortiden så vi ble sammen igjen.
Men jeg endte opp med å ødelegge fremtiden.
Det handler ikke om å gjøre det bra for meg,
jeg får det aldri bra
uten deg i livet mitt.
Men jeg kan gjøre det bra for andre,
hvis jeg blir kvitt Jafar.
Kan du virkelig klare det?
Hva er det?
Hører du noe?
Jeg hører ingenting.
Inn i flasken, Will.
-Hva? Tror ikke det. -Jeg ber deg ikke, det er en ordre!
Inn i flasken, ånd!
Takk meg senere.
Kom igjen! Vis deg!
Hvor er du?
God aften, Deres Majestet.
Prøv hardere.
Hva er det?
Er du redd, Jabber?
Det er ikke jeg som skjelver.
Jeg føler marerittene dine.
Smaker frykten din.
Redselen din.
Du er redd for at jeg finner flasken.
Men jeg vet noe som du ikke vet.
Jeg har funnet den.
Bare ett blad kan skade meg.
Og det er ikke dette.
Kom, ånd.
Moroa kan begynne.
Ifølge dette kartet,
ligger Mirakelbrønnen rett der borte.
Hva i all verden?
Unnskyld, vi trenger...
To dører kommer til syne på en steinete vei,
og reisende undrer i grunnen,
hvilken dør fører til brønnen,
og hvilken drar dem til bunnen.
Velger du feil er du fortapt.
Velg riktig i denne stunden.
Det er en slags gåte.
Ridder...
vi må absolutt være et sted.
Kunne du fortelle oss hvilken dør vi skal velge?
Det er ikke høflig å overse andre.
Du må svare når noen snakker til deg.
Han svarer ikke.
Vi har ikke tid, vi går rundt.
Det går bra.
Vi må bare finne rett dør.
-Hvordan? -Kan du gi oss et hint?
Svar!
Å rope vil nok ikke...
Andre bestemmer alltid min skjebne,
forteller meg hva jeg kan gjøre.
Da jeg kom ut av flasken, trodde jeg...
Jeg beklager, Alice.
Det må være en annen vei.
Jeg skulle ønske det.
Men noen ganger må du spille med kortene du har fått utdelt.
Dette må være stedet.
Hvor mye skal vi ta?
Så mye vi kan.
Jeg er Nyx, vokter av Mirakelbrønnen.
Hvem forstyrrer meg i drømmen?
Jeg er Cyrus.
Dette er brødrene mine.
Vi er her for moren vår.
Moren deres...
Hun er svært forbrent.
Ja.
Hun har smerter.
Det er derfor vi er her.
Vi har hørt at vannet ditt har magi.
Magi som helbreder.
Vannet mitt helbreder kun dem hvis skjebne
ikke er bestemt.
Deres mors skjebne er forseglet.
Hun skal dø.
Nei. Du tar feil.
Jeg beklager smerten,
men dette vannet er ikke til dere.
Hvorfor må hun dø for en feil jeg gjorde?
Gi vannet tilbake...
...eller betal prisen.
Hvor skal du?
Hjem.
Med vannet? Du hørte henne.
Jeg hørte en advarsel.
Å jukse i kortspill er en ting, Cyrus.
Å jukse med skjebner er noe annet.
Vi har ikke noe valg.
Vi kan kjempe eller legge oss ned.
Mot eller feighet. Mitt valg er klart.
Hva med dere?
Jeg kan ikke, vil ikke, la henne dø for mine feil.
Det er ikke skjebnen. Det er skyld. Min skyld.
Og dette er
den eneste måten å rette opp feilen på.
Vil dere ta det fra meg, brødre?
Ber du oss stjele vannet for deg,
eller for mamma?
For mamma, selvsagt.
Greit.
For mamma.
To dører.
En fører til Mirakelbrønnen.
Den andre til bunnen.
Bunnen av hva?
Så du vil ikke svare på noe?
Ja.
Vil du?
Nei.
Men du svarte jo.
-Du kan bare svare ja eller nei. -Nei.
-Sa du nei? -Nei.
Dette er latterlig.
-Det må være en annen utvei. -Er det det?
-Ja. -Bra. Spør ham hva det er.
Vent. Du prøvde å gå rundt, det gikk ikke.
Han lyver.
-Hva? -Det er gåten.
Du lyver, ikke sant?
-Nei. -Det betyr ja.
Fører denne døren til Mirakelbrønnen?
Ja.
Tusen takk.
Du klarte det.
Jeg er flink med gåter.
Du er flink med alt.
Hva er galt, elskling?
Jeg har merket at det er noe.
-Jeg kan ikke... -Jo.
Du kan fortelle meg alt.
Greit.
Ikke bli med videre.
Jeg må gjøre dette alene.
Hva?
Dette er min byrde, min forbannelse.
Men jeg trodde...
Hvorfor er du så sta, Alice?
Unnskyld.
Det går bra.
Bare gå.
Will.
Bra. Du er våken.
Anastasia og Will,
endelig sammen igjen.
Er det så bra som dere trodde?
Kutt ut småpraten, Jafar.
Eller er det din form for tortur?
Dessverre for dere,
har jeg noe annet i tankene.
Vi har vært her før. Vi vet hvordan det ender.
Jeg er åndens herre. Jeg har tre ønsker.
For at forhekselsen skal virke,
må jeg bruke dem for å få ånden inn i flasken.
Jeg kunne ikke sagt det bedre selv.
Da kan du ikke true meg.
Ikke drepe meg.
Ikke Will.
Riktig igjen.
Du har ingen trekk igjen, Jafar.
Slipp meg fri.
Vi kan bli enige om noe.
Betydde ikke partnerskapet vårt noe for deg?
Jeg hadde en partner... en gang, for lenge siden.
Hun het Amara.
En nydelig kvinne, som deg.
Og som deg, trodde hun på samarbeid.
Dessverre var vi uenige
om hvordan vi skulle nå målene, så...
jeg fant noe annet å bruke henne til.
-Rørende. -Jeg får det alltid som jeg vil.
På en eller annen måte skal du bruke ønskene.
Det som skjer nå, kan bli smertefullt,
eller svært smertefullt.
Velg klokt.
Som Amara nå vet...
...finnes det skjebner verre enn døden.
Du hørte ham.
Ønsk deg noe.
-Jeg kan ikke. -Jo.
Ønsk ham ut av Eventyrland, nå.
Jafar, jeg ønsker deg ut av...
Det ville aldri gått bra med oss, kjære,
men ikke vær lei deg.
Jeg har gått videre.
Jeg har funnet en annen,
hun er lovende.
Jeg tror du har møtt henne.
Vi trenger ønskene hennes.
Fortsett til du knekker henne.
Deg igjen.
Skal du stjele mer vann?
Nei.
Hva vil du da?
Jeg vil ha din nåde.
Du vet bedre enn noen
at jeg ikke viser nåde til noen som ikke har fortjent det.
Vær så snill. Jeg ber deg.
Alt som skjer, har en årsak.
Med tiden vil du forstå hva den er.
Dere klarte det.
Slik, ja, mamma.
Slik, ja.
Vannet, hun trenger mer.
Kanskje det er dette som var hennes skjebne.
Pust dypt inn.
Slik, ja.
Ja.
Det er et mirakel.
Kom.
Du lever, Amara.
Sønnene dine...
reddet deg.
Et ønske fikk meg ut av flasken,
ut av din forbannelse.
Jeg er fri og ber deg om nåde.
Ikke for meg, men for brødrene mine.
De er uskyldige.
De stjal fra meg, som du gjorde.
De gjorde bare det jeg ba om.
Det jeg krevde.
Det var min feil. Jeg var dum og arrogant.
Men nå forstår jeg.
I livstider har jeg innfridd ønskene til arrogante idioter.
Jeg vet at det ikke finnes snarveier.
At livet noen ganger er...
...som det skal være.
Jeg har lært.
Ikke straff brødrene mine for min arroganse.
Vær så snill.
Jeg ber deg.
Opphev forbannelsen.
Når jeg får tilbake vannet.
Jeg kan ikke gi tilbake vannet.
Mor fikk det for over 100 år siden.
Hun har vært død lenge.
Nei.
Moren din lever.
Det er ikke mulig.
Gi meg vannet tilbake,
og jeg skal oppheve forbannelsen.
Hvor er hun?
Vent! Vær så snill, nei!
Hvor er hun? Vent, vær så snill!
Kom tilbake! Hvor er hun?
Du kom tilbake.
Vi trodde vi hadde mistet deg.
Hvordan føler du deg?
Rar.
Som om jeg har sovet i 100 år.
Hva trenger du?
Kan vi gjøre noe?
Bare én ting.
Kom hit.
La meg se på dere.
Mine tre tapre, vakre sønner.
De satte himmel og jord i bevegelse for å få deg tilbake.
Få meg tilbake?
Fra hvor? Hvor var jeg?
Du var svært forbrent.
Vi trodde du ikke ville overleve.
Men det gjorde jeg.
Men jeg vet ikke hvordan.
Det var magi som reddet deg.
Magi?
Fra hvor?
Mirakelbrønnen.
Vi hadde ikke noe valg.
Fortell meg hva dere gjorde.
Vi stjal vannet.
Cyrus, nei.
Vokteren sa vi ikke kunne redde deg, men se.
-Du er helbredet! -Tok alle tre vannet?
Da må dere dra nå, alle tre.
Dra? Vent. Hvorfor?
Fort. Vi har dårlig tid. Dere er ikke trygge ellers.
Trygge for hva?
Hun kommer etter dere.
Ikke stopp før dere er ute av Agrabah.
Med flaks er dere borte før hun skjønner det.
Hun må ikke finne dere.
Jeg ber deg, vis nåde. De er barna mine.
Du lot ønskene dine overstyre skjebnen.
Nå blir det din skjebne
å tjene andres ønsker.
Cyrus!
Nei!
Nei! Guttene mine!
Cyrus!
Unnskyld, mamma. Tilgi meg.
Nei!
Fascinerende.
Ikke sant?
På utsiden, Ikke noe spesielt...
Ikke noe unormalt.
Men inni den...
venter en belønning som har større verdi enn...
gull?
Som hodet ditt,
ikke særlig interessant på utsiden,
men innvendig...
Hvis jeg graver dypt nok,
kan jeg finne uante, skjulte skatter.
Så...
Skal vi finne det ut?
Lille gris,
får jeg komme inn?
Vær sterk. Hun kan ikke skade deg.
Jeg vil ikke skade deg.
Jeg vil hjelpe deg.
Du har lidd så mye.
Du har levd et liv i frykt.
Du tror at hvis prinsen hadde valgt deg
og ikke stesøsteren din...
hadde moren din elsket deg.
Og nå er du redd for at kjærligheten er tapt for alltid,
og at det dype, mørke hullet i hjertet ditt
alltid vil være tomt,
en hul påminnelse...
...om livet du kunne hatt.
Kan du føle meg i hodet ditt?
Jeg går fra rom til rom.
Jeg ser...
...alt.
Du har et mørke.
Som en sykdom.
Du råtner fra innsiden.
Du stakk av fra din ene store kjærlighet,
og nå er du redd for at
du aldri får den tilbake.
Vi har noe felles nå, du og jeg.
Vi vet begge akkurat
hvem du er.
Og du er livredd for at det bare er et tidsspørsmål
før han får vite det også.
Du får aldri hans kjærlighet tilbake.
Men det er ikke egentlig det du vil.
Er det vel?
Da ville du aldri tatt på deg den kronen for så lenge siden.
Du tok det rette valget.
Gjør det nå også.
Ønsk deg din dyrebare...
dyrebare...
krone.
Kom igjen.
Ønsk deg kronen din,
og du slipper å lide.
Ikke gjør det, Ana.
Ønsk deg kronen din,
og hans lidelser forsvinner.
Kronen min...
Kom igjen.
Jeg ønsker meg kronen min!
Godt.
Så ønsker du deg...
juvelene dine.
Kom igjen.
Jeg ønsker meg juvelene mine.
Er hun ikke vakker?
Nå...
...ønsk at jeg skal slutte.
-Nei. -Kom igjen.
Jeg ønsker at du slutter.
Ønsket er innfridd.
Som jeg sa...
...jeg får alltid det jeg vil ha.
Deres Majestet.
Unnskyld.
Jeg ville komme før, men jeg har vært i skjul...
i tunnelene.
Hvis Jafar visste at jeg fortsatt var her...
Jeg har med noe til deg.
Ikke mye, men det er alt jeg fikk til
under omstendighetene.
Nå som du er her, kan vi dra herfra sammen.
Det må være en måte jeg kan åpne...
Hvorfor gjør du dette?
-Du er min dronning, Deres Majestet. -Ikke nå.
Du må advare Alice og Cyrus.
Gå til utkanten, fortell dem at det er over.
Jafar har frigitt Jabberwocky.
Han har Will, han har alle tre flaskene.
Eventyrland er fortapt, og jeg lot det skje.
Be dem komme seg vekk
så fort de kan uten å se seg tilbake.
Hva med deg?
Glem meg.
Alice.
Jeg ville hjelpe deg.
Du fulgte etter meg.
Hvor mye så du?
Hvorfor fortalte du det ikke?
Fordi...
...jeg var redd for å miste deg.
Alt som har skjedd her er min feil,
forbannelsen, flaskene, Jafar, lidelsene dine.
Det er straff for mine feil.
Alle har gjort ting de ønsker ugjort.
Alle gjør feil.
Ikke du.
Jeg ga oss opp.
Før Will og Kanin tok meg med til Eventyrland,
før de fortalte at du var i live,
var jeg på et asyl.
Jeg gikk med på noe.
En prosedyre som ville slette alt jeg husker om dette stedet
og om deg...
for alltid.
Jeg ville glemme deg...
eventyrene våre.
Det var for smertefullt å huske.
Du forelsket deg i en ånd, Alice.
Hva om flasken gjorde meg bedre?
-Og nå som jeg er ute... -Da er jeg flasken din.
Hvis vi lever livene våre i fortiden,
kan vi aldri gå mot en fremtid sammen.
Hva er det?
Noen sa til meg at alt som skjer, har en årsak.
Jeg begynner endelig å tro på det.
Kom igjen.
Hvis moren din lever, må vi finne henne.
Det er på tide at vi møtes.
Du trodde ikke jeg ville klare det alene, Amara.
Der tok du feil.
Gjorde hun?
Jeg synes å huske at du kalte på meg
for sårt tiltrengte forsterkninger.
Og jeg husker
at jeg fjernet vorpalbladet fra magen din,
og det kan jeg lett gjøre om på.
Snart har jeg alt jeg ville ha,
og ingen i denne verden...
eller en annen verden, kan stoppe meg.
Så...
...la oss sette i gang.