Aiemmin tapahtunutta:
Valtijattareni minun, tahtoni on sinun. Taidan olla henki.
Herttasotilas toivoi kärsimyksesi loppuvan.
Samalla minä vapauduin.
Olutta koko kylälle!
Ettekö tunne minua?
Tiedämme, kuka olit ennen kuin Jafar heitti sinut ulos palatsista.
-Mistä löysit sen? -Se oli Liskolla.
-Onneksi se olet sinä. -Minä olen uusi valtijattaresi.
Jappervokin vangitseminen vaati väkevää taikuutta.
Minä olen Jappervokki.
Kun Jafar saa sinut, hänellä on kaikki kolme henkeä hallussaan.
Ne henget ovat veljiäni.
VUOSIA SITTEN AGRABAH'SSA
-Jätän väliin. -Nostan.
Jätän väliin.
-Mitä sinä teet? -Korotan panosta.
Se on kultainen taikakompassi.
Se osoittaa kadotetun asian luokse. Sinun tapauksessasi saippuan.
Oletteko mukana vai ette?
-Lopeta, kun olet voitolla, veli. -Se on silti lopettamista.
Murehdit liikaa, Taj. Luota minuun.
Mukana.
-Kapo. -Sarak. Senkin huijari!
Huijausta on vaikea todistaa, koska sotkit pelin.
Nyt riittää! Poistukaa täältä.
-Saat maksaa tästä. -Vähemmän kuin sinä.
Nyt kun tuo on hoidettu... Kierros kaikille!
Vain sinulla voi olla noin hyvät kortit jatkuvasti.
-Ei edes minulla. -Hän huijasi.
Se on huijausta vain, jos siitä jää kiinni. Muuten se on tuuria.
Yhtenä päivänä se loppuu. Jaetuilla korteilla on opittava pelaamaan.
-Mitä he tekevät kotonamme? -Anna veitsi, Rafi.
Äiti on sisällä.
Äiti!
NYKYHETKI
Miten en huomannut veljiäni ollessani Jafarin vankina?
Edes Jafar ei tiennyt, että olette veljiä. Hän olisi hyödyntänyt sitä.
Joka tapauksessa heidät on vapautettava.
Ja minut. Tuo on nyt taloni. Oikeastaan vihaan sitä.
Se on ahdas kuin mikä, eikä siellä ole vessaakaan.
Ensin on selvitettävä, missä pullot ovat.
-Veisikö Jafar pullot palatsiin? -Ehdottomasti.
Sitten murtaudumme sinne.
Sehän onkin helppoa. Emme voi mitään hänen taioilleen.
Meitä suojelee vain armeijani.
Armeijasi on hylännyt sinut. Sinut aiotaan syöttää pedoille.
Tiedän ihmisten tuntemuksista. Todistan heidän olevan väärässä.
Miksemme vain riisu Jafaria aseista?
Me emme syntyneet hengiksi, vaan meidät kirottiin.
-Jos murran sen... -He ovat vapaita.
Henkien saaminen ulos pulloista kuulostaa hyvältä.
Ehkä kirouksen voi murtaa samassa paikassa, missä se langetettiinkin.
-Kuka teidät kirosi? -Agrabah'n Ihmekaivon vartija.
Kuinka me sinne pääsemme?
Kyse on Ihmekaivosta. Sellainen löytyy Ihmemaasta.
Taikavesi virtaa kaikkien maiden alla.
Etsitte veden vartijaa. Hänet on kutsuttava esiin.
Matkaan sitten.
Entä jos epäonnistut?
Jokainen hetki Jafar on lähempänä. Willin pelastaa vain armeija.
Jos vapautan veljeni, Jafar ei tarvitse Williä.
-Hajaannummeko? -Kyllä.
Herätinkö? Oletko menossa jonnekin?
Älä hätäile. Kerro hengestä.
Vai puhutko mieluummin lapsistasi?
Heidän äitinsä kylvettää heitä parhaillaan joessa.
Nyt mietit: "Kuinka nopeasti hän ehtii sinne ja tappaa heidät?"
"Onko hän armelias vauvalleni?"
Vastaukset ovat: "Hyvin nopeasti, hyvin hitaasti"-
-"enkä piittaa vauvoista."
-Älkää. -Ihmiset vain hölisevät.
-Missä henki on? -En tiedä, minne hän lähti.
Kenen kanssa hän oli?
Hän asuu tuolla. Älkää tappako minua.
Ei minun tarvitse, koska pelkäät jo kuollaksesi.
Sääli.
-Mitä toit minulle? -Viimeisen vilkaisun.
Nuo kuuluivat hengen entiselle valtijattarelle, nätille tytölle.
-Etkö voinut vain kysyä pullosta? -Hän kuoli ennen sitä.
Kaltaisesi velho keksii varmasti noille käyttöä.
Pakko myöntää, että pidän nopeaälyisistä tytöistä.
Näytä näkysi.
Henki on hänellä.
Onko se hyvä vai huono uutinen?
Tuo kuningatar minulle.
-Pelastaako Ihmekaivo äidin? -Olen kuullut siitä tarinoita.
-Vedessä on taikavoimia. -Taikavoimiako?
Se tekee pelkurista urhean, ahneesta anteliaan ja sairaasta terveen.
Siten voimme pelastaa äidin.
-Onko se lähellä? -Päivän matkan päässä.
-Äiti ei välttämättä elä päivää. -Luovutatko mieluummin?
En tietenkään. Entä jos hän kuolee sillä välin, kun olemme poissa?
-Jotakin on tehtävä. -Ei tämä ole syytäsi.
Tie kaivolle on vaarallinen. Kolmestaan onnistuisimme.
Olen esikoinen. Se on velvollisuuteni.
Jaamme taakan yhdessä. Emme anna minkään estää meitä.
-Odotatko veljiesi tapaamista? -Totta kai.
Et kertonut koskaan, miksi jouduitte pulloihin.
Enkö? Eipä siinä paljon kerrottavaa ole.
Satuimme väärään paikkaan väärään aikaan.
Ettekö tehneet mitään väärää? Ehkä väärinkäsitys...
Tuskin enää edes muistan sitä. Ei menneitä kannata muistella.
Kiristetään tahtia, niin olemme kaivolla tunnin päästä.
-Kukaan ei ole kotona! -Älä viitsi, Kani.
Täällä ei ole Kania. Vain perhe viettämässä laatuaikaa.
-Tämä vie vain hetken. -Aika on arvokasta.
Minuutti on 60 sekuntia, mikä on 60 000 millisekuntia.
Tiedätkö, mitä siinä ajassa ehtii?
Et nauttisi hetkestäkään, ellen olisi löytänyt perhettäsi. Ovi auki nyt.
-Mitä haluat? -Hän haluaa, en minä.
Älä pelkää. En satuta sinua.
Veit jo vaimoni, lapseni ja kunniani.
-Mitä muuta vielä haluat? -Anteeksiantoasi.
En voi palauttaa viemääni enkä hyvittää menetyksiäsi.
Voin vain sanoa olevani pahoillani. Todella pahoillani.
Tehty mikä tehty. Mihin anteeksiantoani tarvitset?
-Tarvitsen apuasi. -Missä asiassa?
Tullakseni ansaitsemaksenne kuningattareksi.
Haluan Ihmemaan takaisin Jafarilta kansalaisten tähden.
Sinun täytyy kertoa heille, että minuun voi luottaa.
-Onko hän täysin seonnut? -Hän haluaa muuttua.
Vain aika näyttää, kykeneekö hän siihen.
Jafarin kukistaminen on nykyisin pienin ongelmistanne.
-Kuinka niin? -Jafar vapautti Jappervokin.
-Mikä Jappervokki on? -Kuka kertoi Jafarille?
-En tiedä, kuinka tai miksi. -Onko se huono juttu?
Haluatte varmasti pois Ihmemaasta ennen kuin teidät löydetään.
-Kuulostaa loistoidealta. -Emme lähde!
Kun sanoin pelastavani Ihmemaan, tarkoitin sitä.
Nyt on yhä suurempi syy taistella. En pakota sinua mihinkään, Kani.
Jos välität Ihmemaasta, silloin sinun on autettava minua.
Kerro kansalaisille, että taistelu Ihmemaasta alkaa.
Nopeasti. Alicea ja Cyrusta on varotettava.
-Tämä Japper... -Olemme nyt kaikki vaarassa.
-Olemme kuin vapaata riistaa. -Älä ole peloissasi.
-Älä sitten pelottele. -Jappervokki haistaa pelon.
Miksemme antaneet Kanin viedä meitä?
-Koska Jafar tuhoaa Ihmemaan. -Kerro oikea syy.
Kani saattoi mennä halpaan, mutta hän ei tunne sinua.
Et tee mitään, mikä ei helpota omaa elämääsi. Mihin tähtäät?
En mihinkään. Tein virheen.
Yritin korjata mennyttä, mutta tuhosinkin tulevan.
Ei ole kyse elämäni helpottamisesta.
Siitä ei tule enää helppoa ilman sinua.
Voin kuitenkin auttaa muita. Se onnistuu vain kukistamalla Jafar.
Uskotko onnistuvasi?
Mitä nyt? Kuuletko jotakin?
En kuule mitään. Takaisin pulloon, Will.
-Enpä usko... -En pyydä, vaan käsken.
Voit kiittää myöhemmin.
Näyttäydy!
Missä olet?
Iltapäivää, teidän majesteettinne.
Ei tuo riitä.
Pelottaako sinua?
En minä tässä vapise.
Tunnen painajaisesi.
Maistan kauhusi.
Pelkosi. Pelkäät, että löydän pullon.
Tiedän jotakin, mitä sinä et.
Olen jo löytänyt sen.
Vain yksi terä voi vahingoittaa minua. Tuo se ei ollut.
Tulehan, henki.
Hauskuus on vasta alussa.
Kartan mukaan Ihmekaivon pitäisi olla lähellä.
Mitä ihmettä? Anteeksi, meidän on...
Kaksi ovea ilmestyy polulle, ja matkalaiset miettivät-
-kumpi johtaa kaivolle ja kumpi raahaa alle.
Huono valinta takaa tuhonne. Virheeseen ei ole varaa.
Tämä on arvoitus.
Meillä on tärkeä meno. Arvostaisimme, jos kertoisitte oven.
Ei ole kohteliasta olla vastaamatta, kun kysytään.
-Hän ei vastaa. -Kierretään ympäri.
-Selvitetään vain, kumpi on oikea. -Miten?
-Voisitteko antaa vinkin? -Vastatkaa!
-Huutaminen tuskin auttaa. -Toiset määräävät aina kohtaloni.
Minulle sanotaan, mitä saan tehdä ja mitä en. Luulin pullosta päästyäni...
Anteeksi, Alice. Ei tämä voi olla ainoa keino.
Toivoisin, että olisi toinen keino-
-mutta toisinaan on pelattava jaetuilla korteilla.
-Tämä on se paikka. -Paljonko otamme?
Niin paljon kuin voimme.
Olen Nyx, Ihmekaivon vartija. Kuka häiritsee untani?
Olen Cyrus. Tässä ovat veljeni. Tulimme äitimme vuoksi.
-Äitinne. Hän on pahoin palanut. -Niin.
-Hän on tuskissaan. -Siksi tulimme.
Vetenne taikavoimat voisivat kuulemma parantaa hänet.
Veteni parantaa vain heidät, joiden kohtalot ovat kirjoittamatta.
Äitinne kohtalo on jo sinetöity. Hän kuolee.
Olette erehtynyt.
Otan osaa tuskanne, mutta vesi ei ole tarkoitettu teille.
Miksi hänen on kuoltava virheeni takia? Vastaa.
Palauttakaa vesi tai maksakaa hinta.
-Minne menet? -Kotiin.
-Kuulit, mitä hän sanoi. -Kuulin varoituksen.
On eri asia huijata kohtaloa kuin huijata korttipelissä.
On taisteltava tai luovutettava. On valittava rohkeus tai pelkuruus.
Kumman te valitsette?
En anna äidin kuolla virheeni takia.
Ei se ole kohtalo, vaan minun vikani.
Vain tällä voin sovittaa virheeni.
Veisittekö sen minulta?
Pyydätkö varastamaan veden itsesi vai äidin vuoksi?
Äidin tietenkin.
Hyvä on. Äidin vuoksi.
Kaksi ovea.
Toinen johtaa Ihmekaivolle ja toinen raahaa alle.
Minkä alle?
-Ettekö aio vastata kysymyksiini? -Kyllä.
-Vastaatteko? -En.
-Voitte vastata "kyllä" tai "ei". -En.
-On pakko olla toinen keino. -Onko toinen keino olemassa?
-Kyllä. -Hyvä. Kysy, mikä se on.
Yritit jo ympäri onnistumatta.
-Hän valehtelee. -Mitä?
-Se on arvoitus. Olette valehtelija. -En.
Tuo tarkoitti "kyllä".
-Johtaako tämä ovi Ihmekaivolle? -Kyllä.
Kiitos paljon.
-Teit sen. -Olen hyvä ratkomaan arvoituksia.
Mikä on vialla? Olen ollut aistivinani jotakin koko päivän.
-Voit kertoa minulle mitä tahansa. -Hyvä on.
-Jää sinä tähän. Teen tämän yksin. -Mitä?
-Minun on murrettava kirous. -Luulin meidän...
Miksi olet itsepäinen?
-Anteeksi. -Ei se mitään. Mene vain.
-Will. -Hyvä. Olet hereillä.
Anastasia ja Will jälleen yhdessä. Tällaiseksiko sen kuvittelitte?
Voit jättää jutustelut sikseen. Vai onko se kidutusta?
Sinun varallesi minulla on muita suunnitelmia.
Tiedämme, miten tämä päättyy. Minulla on kolme toivomusta.
Minun pitäisi käyttää ne, jotta loitsusi toimisi.
En olisi paremmin osannut sanoa.
Et voi uhkailla millään.
-Et voi tappaa minua tai Williä. -Totta puhut.
Siirtosi ovat loppuneet. Avaa siteeni.
Pääsemme kyllä sopimukseen. Eikö kumppanuutemme merkinnyt mitään?
Minulla oli kumppani kauan sitten. Amara.
Ihastuttava nainen, kuten sinäkin. Hänkin uskoi yhteistyöhön.
Emme olleet samaa mieltä keinoista, joilla päämäärä saavutetaan.
-Keksin hänelle muuta käyttöä. -Kuinka liikuttavaa.
Saan aina haluamani. Käytät toivomukset tavalla tai toisella.
Seuraavaksi voit kokea joko tuskaa tai suunnatonta tuskaa.
Valitse viisaasti. Amara sen tietää.
On kuolemaakin pahempia kohtaloita.
-Anna mennä. Toivo. -En voi.
Voitpas. Toivo hänet pois Ihmemaasta.
Toivon sinut pois...
Meistä ei olisi ikinä tullut mitään.
Älä sure. Olen jatkanut eteenpäin.
Löysin toisen lupaavamman.
Uskoakseni olet hänet jo tavannutkin.
Hänen on toivottava. Lopeta vasta, kun hän murtuu.
-Tulitko varastamaan lisää vettä? -En halua vettänne.
-Mitä sitten? -Armoanne.
En jakele armoa heille, jotka eivät sitä ansaitse.
-Rukoilen teitä. -Asiat tapahtuvat syystä.
Ajan myötä syy selviää sinulle.
Onnistuitte.
Juuri noin.
Hän tarvitsee lisää.
Ehkä tämä oli hänen kohtalonsa.
Hengitä syvään. Juuri noin.
Se on ihme.
Nousehan.
Olet elossa, Amara. Poikasi pelastivat sinut.
Toivomus vapautti minut pullosta ja kirouksesta.
Nyt vapaana anon armoasi.
En itselleni, vaan veljilleni. He ovat viattomia.
-Hekin veivät minulta. -Koska vaadin niin.
Syy oli minun. Olin typerä ja röyhkeä. Ymmärrän sen nyt.
Toteutettuani toisten toiveita ymmärrän, ettei oikotietä ole.
Toisinaan elämä on niin kuin sen kuuluukin olla.
Olen läksyni oppinut. Älä rankaise veljiäni teostani.
Minä pyydän. Vapauta heidät kirouksesta.
Vain palautettu vesi poistaa kirouksen.
Annoin veden äidilleni sata vuotta sitten. Hän on luultavasti kuollut.
-Ei. Äitisi elää. -Mahdotonta.
Palauta vesi, niin kirous katoaa.
Mistä löydän äitini? Älä mene.
Missä hän on? Tule takaisin!
Olet täällä taas. Luulimme menettäneemme sinut.
-Mitä tuntuu? -Kuin olisin nukkunut sata vuotta.
-Voimmeko tehdä jotakin? -Yhden asian. Tulkaa tänne.
Antakaa, kun katson teitä. Kolme urheaa poikaani.
He tekivät kaikkensa tuodakseen sinut takaisin.
Takaisin mistä?
Olit pahasti palanut. Emme uskoneet, että selviytyisit.
-Niin kuitenkin kävi. Miksi? -Taika pelasti sinut.
Mikä taika?
-Ihmekaivon vesi. -Se oli ainoa vaihtoehto.
-Mitä tarkalleen ottaen teitte? -Varastimme vettä.
Vartija väitti, ettei sinua voisi pelastaa. Siinä kuitenkin olet.
Veittekö te kaikki vettä? Sitten lähtekää heti paikalla.
-Miksi? -Aikaa on vain vähän.
Vain siten olette turvassa.
-Miltä? -Hän lähtee peräänne.
Älkää pysähtykö ennen kuin olette Agrabah'n ulkopuolella.
Jos onni suo, ehditte karkuun. Hän ei saa löytää teitä.
Anon armoa. He ovat lapsiani.
Annoitte halunne ohittaa kohtalon.
Nyt kohtalonne on toteuttaa toisten haluja.
-Cyrus! -Poikani!
Anna anteeksi, äiti.
Ei!
Kiehtovaa.
Ulkopuolelta tämä ei ole erityinen. Aivan tavallinen.
Sisältö sen sijaan on kultaakin kalliimpi.
Ihan kuin pääsi. Ei kiinnostava ulkoa.
Sisältä sen sijaan...
Jos kaivaudun tarpeeksi syvälle, ties mitä aarteita löydänkään.
Otetaanko selvää?
Päästä minut sisään, pikku possu.
Hän ei voi satuttaa sinua, Ana.
En haluakaan. Haluan auttaa sinua.
Olet kärsinyt paljon. Olet elänyt jo pelossa.
Uskot, että jos prinssi olisi valinnut sinut siskopuolesi sijaan-
-äitisi olisi rakastanut sinua.
Nyt pelkäät rakkauden olevan ikuisesti ulottumattomissasi.
Syvä, synkkä aukko sydämessäsi pysyy alati tyhjänä-
-ja muistuttaa tyhjyydellään...
...elämästä, jonka olisit voinut saada.
Tunnetko minut mielessäsi?
Kuljeskelen huoneesta toiseen.
Näen kaiken.
Sinussa on pimeyttä. Se on kuin sairaus.
Se mädättää sinut sisältä.
Pakenit ainoaa rakkauttasi.
Nyt pelkäät, ettet saa sitä koskaan takaisin.
Meillä on jotakin yhteistä.
Tiedämme tarkalleen, kuka olet.
Sinua kauhistuttaa, että on vain ajan kysymys-
-milloin hänkin tietää.
Et koskaan saa hänen rakkauttaan.
Et sitä oikeasti haluakaan.
Et olisi muuten valinnut kruunua.
Teit oikean valinnan. Tee se uudestaan.
Toivo arvokasta kruunuasi.
Anna mennä. Toivo sitä, niin kärsimyksesi katoaa.
Älä tee sitä, Ana.
Toivo kruunuasi, niin kärsimyksesi katoaa.
-Minä... -Siitä vain.
Toivon kruunuani.
Hyvä. Toivo nyt korujasi.
Anna mennä.
Toivon korujani.
Eikö hän olekin kaunis?
Nyt...
-Toivo, että lopetan. -Ei!
Anna mennä.
Toivon sinun lopettavan.
Toivomus suotu.
Sanoinhan, että saan aina haluamani.
Teidän majesteettinne. Pyydän anteeksi.
Olisin tullut aiemmin, mutta piileskelin.
Jos Jafar tietäisi, että olen yhä linnassa...
Toin teille jotakin.
Ei se paljoa ole, mutta enempää en saanut.
Nyt voimme lähteä yhdessä täältä. Saan tämän varmasti auki.
-Miksi teet tämän? -Olette kuningattareni.
En enää.
Varota Alicea ja Cyrusta. Kerro, että tämä on ohi.
Jafar vapautti Jappervokin ja hänellä on kolme pulloa.
Ihmemaa on tuomittu. Minä aiheutin sen.
Käske heidän paeta Ihmemaasta taakseen katsomatta.
-Entä te? -Unohda minut.
-Alice. -Ajattelin tarjota apuani.
Seurasit minua. Mitä näit?
Mikset kertonut?
Koska pelkäsin menettäväni sinut.
Kaikki tapahtunut on syytäni. Kirous, pullot, Jafar-
-ja kärsimyksesi. Ne ovat rangaistuksia virheistäni.
Jokainen toivoo voivansa korjata virheensä. Kaikki tekevät virheitä.
Et sinä.
Luovutin suhteemme ennen kuin Will ja Kani toivat minut Ihmemaahan.
Ennen kuin kuulin sinun elävän olin mielisairaalassa.
Olin jo suostunut toimenpiteeseen, joka poistaisi muistoni Ihmemaasta-
-ja sinusta ikuisiksi ajoiksi.
Halusin unohtaa sinut ja kaikki seikkailumme.
Muistaminen sattui liikaa.
Rakastuit henkeen. Ehkä pullo teki minusta paremman.
-Nyt kun olen vapaa... -Minä olen pullosi.
Jos takerrumme menneisyyteen, emme pääse tulevaisuuteen.
Yhteiseen tulevaisuuteemme. Mikä on?
Minulle sanottiin joskus, että asiat tapahtuvat syystä. Alan uskoa sen.
Jos äitisi elää, hänet on löydettävä. Meidän on korkea aika tavata.
Luulit, etten pystyisi tähän yksin, Amara. Kuinka väärässä olitkaan?
Oliko hän? Muistaakseni kutsuit minut vahvistukseksi.
Ja minä muistaakseni poistin veitsen sisuksistasi. Voin palauttaa sen.
Pian minulla on kaikki haluamani.
Kukaan maailmassa ei voi minua pysäyttää.
Joten...
Aloitetaan.