- Tidligere i Wonderland ... - De er til dig. Jeg er vist en ånd.
Knægt ønskede at ende dine lidelser, så jeg fik min frihed.
Øl til alle i landsbyen.
- Ved I ikke, hvem du er? - Hvem du var, før Jafar smed dig ud.
- Hvor fandt du den? - Lizard havde den.
- Gudskelov, det er dig! - Det er mig. Jeg er din herre.
Kun Wonderlands mægtigste magi kunne fængsle Kloppervok.
Vi må væk, før Jafar fanger os. Med dig får han alle tre ånder.
De andre ånder er mine brødre.
FOR MANGE ÅR SIDEN I AGRABAH
- Pas. - Her.
Pas.
- Hvad laver du? - Øger med et magisk kompas.
Det kan finde, hvad man har tabt. I dit tilfælde kan det være sæbe.
Hvad siger I, mine herrer? Er I med?
- Stop, broder, mens vi er foran. - Så ville vi give op. Stol på mig.
Jeg er med.
- Kapo! - Sarak! Din svindler!
Det bliver svært at bevise, nu hvor du har ødelagt spillet.
Så, nu er det nok! Gå, nu!
- Det skal du få betalt. - Ikke så meget som dig.
Nu hvor det er afgjort, Mahia til alle!
Tænk, at du var så heldig. Kun du kan have så gode kort, Cyrus.
- Ikke engang mig. - Han snød.
Det er kun snyd, hvis jeg bliver opdaget. Ellers er det held.
En dag vil dit held slippe op. Du må spille den hånd, du har fået.
- Hvad laver de i vores hjem? - Rafi, giv mig din kniv.
Cyrus. Mor er indenfor.
Maman! Maman!
I DAG
Da Jafar holdt mig fanget, havde han også mine brødre!
Jafar kendte ikke til jeres forhold, så havde han brugt det imod dig.
Vi vil gøre alt for at befri dem.
Han holder mit hus nu, og jeg hader det.
Der er ikke meget plads, og der er ikke noget toilet!
Vi må finde ud af, hvor flaskerne er.
- Vil Jafar have flaskerne med sig? - Helt sikkert.
Så må vi bryde ind i paladset og tage dem.
Ja, det er pærelet. Vi fire er ingen sag for Jafars magi.
Det eneste, der kan beskytte os, er en hær. Min hær.
Din hær og dine tidligere undersåtter har svigtet dig.
Jeg ved, hvad folk mener om mig. Jeg må bevise, at de tager fejl.
Hvorfor kæmpe mod Jafar, hvis vi kan afvæbne ham?
En forbandelse gjorde os til ånder, så hvis jeg kan bryde den ...
Jeg kan bedst lide den del, hvor I får ånderne ud af flaskerne.
Jeg må tilbage til det sted, hvor forbandelsen blev kastet.
- Hvem kastede forbandelsen? - Vidunderbrøndens vogter i Agrabah.
Hvordan skal vi komme tilbage til Agrabah?
Hvis du skal bruge en Vidunderbrønd, har Wonderland sin egen.
Der flyder magisk vand under hele landet.
Søger du Vandvogteren, skal du blot hidkalde hende.
Godt så. Kom.
Har du tænkt på, hvad der sker, hvis du fejler?
Jafar kan få fingre i den sidste ånd. Kun en hær kan redde Will.
Hvis vi befrier mine brødre, behøver Jafar ikke Will.
- Vi deler os op. - Ja.
Vækkede jeg dig? Skal du nogen steder hen?
Ikke så hurtigt. Fortæl mig om ånden.
Eller vil du hellere tale om dine to børn -
- der bliver badet i floden af deres mor i dette øjeblik?
"Hvor hurtigt kan hun nå derhen?" "Hvordan vil hun dræbe dem?"
"Vil hun skåne babyen?"
Svarene er: meget hurtigt, meget langsomt -
- og nej, jeg kan ikke lide babyer.
- Lad være. - I mennesker plaprer bare.
- Hvor er ånden? - Jeg ved ikke, hvor han gik hen.
Hvem var han sammen med?
Hun bor der. Slå mig ikke ihjel.
Jeg behøver ikke slå dig ihjel, for du er allerede skræmt til døde.
En skam.
- Hvad er det, du har bragt mig? - Et sidste øjekast.
De tilhørte åndens tidligere herre. En yndig pige i en yndig kjole.
- Kunne du ikke spørge om flasken? - Hun døde, før jeg fik muligheden.
En troldmand som dig selv kan få nytte af de der.
Jeg må indrømme, at jeg kan lide en pige, der kan improvisere.
Et særsyn. En klar vision.
Hun har ånden.
Er det en god eller dårlig nyhed?
Bring mig dronningen.
- Kan Vidunderbrønden redde mor? - Jeg har hørt historier om den.
Vandet i den skulle have magiske egenskaber.
Det kan gøre en fej mand modig, en grådig gavmild og en syg rask.
Måske er det den eneste måde at redde mor på.
- Er det tæt på? - En dagsrejse, måske mindre.
- Måske lever hun ikke en dag mere. - Vil du hellere se vores mor dø?
Selvfølgelig ikke. Hvad, hvis legenden er falsk?
- Vi må gøre noget! - Det er ikke din skyld, Cyrus.
Vejen er farlig, tre har en bedre chance end en, men jeg kan gå alene.
Jeg er hendes førstefødte søn. Det er min pligt.
Lad os dele byrden sammen, brødre. Intet skal stå i vejen for os.
- Glæder du dig til at se dem igen? - Ja, selvfølgelig.
Hvordan blev I forbandet? Det har du aldrig fortalt.
Vi var bare på det forkerte sted på det forkerte tidspunkt.
Gjorde I ingenting? Ikke noget, der blev misforstået ...
Jeg kan dårlig huske det. Man skal ikke hænge sig i fortiden.
Sæt tempoet op, så kan vi nå frem til brønden inden for en time.
- Der er ingen hjemme. - Vær nu ikke sådan, Kanin.
Her er kun en familie, der hygger sig sammen. Alene!
- Det tager kun et minut. - Tiden er kostbar, Knægt.
Et minut er 60 sekunder! Ved du, hvor meget jeg kan nå?
Du ville ikke have et sekund, hvis jeg ikke havde fundet din familie.
- Hvad vil du? - Det handler om, hvad hun vil.
Vær ikke bange. Jeg vil ikke gøre dig fortræd.
Du har taget min kone, mine børn, min ære.
- Hvad mere vil du have af mig? - Din tilgivelse.
Det, jeg tog fra dig, kan jeg ikke give dig tilbage.
Men jeg kan sige undskyld, Kanin. Du må undskylde.
- Sket er sket. Hvorfor tilgivelse? - Jeg har brug for din hjælp.
- Til hvad? - Blive den dronning, alle fortjener.
Jeg vil besejre Jafar, indtage Wonderland for folket.
Du skal fortælle dem, at de kan stole på mig.
- Er hun blevet vanvittig? - Hun vil forandre sig.
Tiden vil vise, om hun kan.
At besejre Jafar er blevet det mindste af dine problemer.
- Hvorfor? - Jafar har løsladt Kloppervok.
- Hvad er en Kloppervok? - Jeg ved kun, at hun er ude.
- Er det slemt? - Nu vil du sikkert ud af Wonderland.
- Det lyder som en strålende idé. - Vi går ikke!
Jeg mente, at jeg vil redde Wonderland.
Nu er der større grund til at kæmpe. Jeg vil ikke tvinge dig, Kanin.
Men hvis du holder af Wonderland, så skal du hjælpe mig.
Fortæl folket, at slaget om Wonderland begynder nu.
Hurtigt, Will. Vi må finde Alice og Cyrus og advare dem.
Hvis Kloppervok er fri, er det farligt for os at gå omkring.
- Men vi går jo omkring. - Vær ikke så bange, okay?
- Hold op med at gøre mig bange. - Kloppervok kan lugte frygt.
- Hvorfor forlod vi ikke Wonderland? - Fordi Jafar vil ødelægge det.
Den rigtige grund. Kanin kender dig ikke, som jeg gør.
Du gør kun ting, der gør dit liv bedre. Hvad er din vinkel?
Der er ingen vinkel, Will. Jeg begik en fejl.
Jeg prøvede at omskrive fortiden, men ødelagde fremtiden.
Det handler ikke om at gøre mit eget liv bedre.
For jeg bliver aldrig lykkelig uden dig i mit liv.
Men jeg kan gøre andres liv bedre ved at fjerne Jafar.
Tror du, at du kan gøre det?
Hvad er der? Kan du høre noget?
Jeg kan ikke høre noget. Gå tilbage i din flaske, Will.
- Det kan du godt glemme ... - Hør efter! Ned i flasken, ånd!
Du kan takke mig senere.
Kom så! Vis dit ansigt!
Hvor er du?
Goddag, Deres Majestæt.
Du må gøre det bedre end det.
Hvad er der i vejen? Er du bange, Klopper?
Det er ikke mig, der ryster.
Jeg kan føle dine mareridt.
Jeg kan smage din rædsel.
Du frygter ... Du frygter, at jeg vil finde flasken.
Men jeg ved noget, du ikke ved. Jeg har allerede fundet den.
Der er kun en klinge, der kan skade mig. Det var ikke den.
Kom, ånd.
Nu begynder det at blive sjovt.
Ifølge kortet skulle Vidunderbrønden ligge lige fremme.
Hvad i alverden? Undskyld, sir, vi er bare ...
To døre langs en stenbelagt sti, og rejsende undrer sig over -
- hvilken, der fører til brønden og hvilken, der trækker dem under.
Vælg dårligt og mød den visse død, en fejl er uoprettelig.
Det er en slags gåde.
Sir Knight, vi har et vigtigt ærinde, kan du sige, hvilken dør det er?
Det er uhøfligt at ignorere folk. Du bør svare, når folk henvender sig.
- Han svarer ikke. - Vi har ikke tid. Vi går bare.
- Vi må hitte ud af, hvilken det er. - Hvordan?
- Kan du give os et vink? - Svar os!
- At råbe af ham vil ikke ... - Andre skal ikke afgøre min skæbne.
Folk siger, hvad jeg kan og ikke kan. Men efter flasken, troede jeg ...
Undskyld, Alice. Det kan ikke være den eneste vej.
Bare der var en anden vej, men man må spille den hånd, man har fået.
- Det må være her. - Vi tager, så meget vi kan.
Jeg er Nyx, Vidunderbrøndens vogter. Hvem forstyrrer min søvn?
Jeg er Cyrus. Det er mine brødre. Vi kommer på vegne af vores mor.
- Jeres mor. Hun er slemt forbrændt. - Ja.
- Hun har smerter. - Det er derfor, vi er kommet.
Vi har hørt, dit vand indeholder magi, der kan helbrede hende.
Mit vand kan kun helbrede dem, hvis skæbne endnu ikke er skrevet.
Jeres mors skæbne er forseglet. Hun vil dø.
- Nej, du må tage fejl. - Beklager, vandet er ikke til jer.
Hvorfor skal hun dø for en fejl, jeg begik? Svar mig!
Giv vandet tilbage, eller betal prisen.
- Hvor skal du hen? Du hørte hende. - Jeg hørte en advarsel.
Det er en ting at snyde i kortspil, en anden at snyde skæbnen.
Vi har intet valg. Vi kan være modige eller kujoner.
Jeg ved, hvad jeg vælger. Gør I det?
Jeg kan ikke lade hende dø for en fejl, jeg begik.
Det er ikke skæbnen, men min skyld.
Det, jeg har her, er det eneste, der kan råde bod på fejlen.
Vil I tage det fra mig, brødre?
Beder du os stjæle vandet for dig eller mor?
For mor, selvfølgelig.
- Okay. For mor. - For mor.
To døre.
En fører til Vidunderbrønden, den anden trækker os under.
Under hvad?
- Vil du ikke svare på spørgsmål? - Jo.
- Vil du det? - Nej.
- Du kan kun svare ja eller nej. - Nej.
- Dumt! Der må være en anden vej! - Er der en anden vej?
Vent! Du prøvede at gå udenom, og det gik ikke. Han lyver.
Det er gåden. Du er en løgner, ikke?
Det betyder ja.
- Fører den dør til brønden? - Ja.
Mange tak.
- Jeg er god til gåder. - Du er god til alting.
Hvad er der galt, min elskede? Jeg har kunnet føle det hele dagen.
- Du kan fortælle mig alt, Cyrus. - Okay.
Jeg vil ikke have dig med længere. Jeg må gøre det her alene.
- Det er min forbandelse at bryde. - Men jeg troede, at ...
Hvorfor er du så stædig, Alice?
- Undskyld. - Det gør ikke noget. Bare gå.
- Will? - Godt, du er vågen.
Anastasia og Will er genforenet. Lever det op til forventningerne?
Fri os fra din ulidelige småsnak. Eller er det din idé om tortur?
Desværre for dig har jeg noget andet i tankerne.
Vi ved begge, hvordan det ender. Jeg er åndens herre med tre ønsker.
Hvis din besværgelse skal virke, skal jeg sende ånden ind i flasken.
Jeg kunne ikke have sagt det bedre selv.
Du har intet at true mig med. Du kan ikke dræbe mig eller Will.
Du er løbet tør for træk, Jafar. Bind mig op.
Vi kan indgå en aftale. Betød vores partnerskab intet for dig?
Jeg havde en partner for længe siden. Hun hed Amara.
En skøn kvinde, ligesom dig selv. Hun troede også på samarbejde.
Desværre var vi ikke enige om, hvordan vi bedst opnåede vores mål.
- Jeg brugte hende til noget andet. - Rørende.
Jeg får altid, hvad jeg vil have. Du skal nok fremsige dine ønsker.
Det kan enten blive smertefuldt eller enormt smertefuldt.
Vælg klogt. Som Amara nu ved ...
... er nogle skæbner værre end døden.
- Du hørte ham, kom med dit ønske. - Jeg kan ikke.
Jo, du kan. Bare ønsk ham ud af Wonderland nu!
Jafar, jeg ønsker dig ud ...
Det ville aldrig være gået mellem os, skatter.
Men vær ikke ked af det. Jeg er kommet videre.
Jeg har fundet en anden. Og hun er lovende.
I har vist allerede mødt hinanden.
Vi skal bruge hendes ønsker. Stop ikke, før hun er knækket.
- Dig igen. Vil du stjæle mere vand? - Jeg vil ikke have dit vand.
- Hvad vil du have? - Jeg vil have din nåde.
Jeg viser ikke dem nåde, der ikke fortjener det.
- Jeg beder dig. - Alle ting sker af en grund.
Kun med tiden vil du forstå, hvad grunden er.
I nåede det.
Sådan, mor. Ja, sådan.
Giv mig jeres vand. Hun har brug for mere.
Måske var det hendes skæbne hele tiden.
Dybe indåndinger. Ja, sådan.
Det er et mirakel!
Kom. Kom.
Du er i live, Amara! Dine sønner reddede dig.
Et ønske frigjorde mig fra flasken, din forbandelse. Jeg beder om nåde.
Ikke for mig selv, men for mine brødre. De er uskyldige.
- De tog fra mig, ligesom dig. - De gjorde kun, hvad jeg forlangte.
Det var min skyld. Jeg var dum og arrogant, men jeg forstår nu.
Efter at have opfyldt andres ønsker, ved jeg, der ikke findes genveje.
At livet er, som det bør være.
Jeg har lært min lektie. Straf ikke mine brødre for min arrogance.
Jeg beder dig. Fri dem fra deres forbandelse.
Forbandelsen kan kun løftes, når vandet gives tilbage.
Jeg gav det til min mor for 100 år siden. Hun er sikkert død.
- Nej. Din mor lever. - Det er umuligt.
Giv vandet tilbage, så bliver forbandelsen løftet.
Sig, hvor jeg kan finde hende! Nej, vent!
Fortæl mig, hvor hun er! Vent! Kom tilbage!
Du er tilbage. Vi troede, at vi havde mistet dig.
- Hvordan har du det? - Som om jeg har sovet i hundrede år.
- Er der noget, vi kan gøre? - Kun en ting. Kom her.
Lad mig se på jer. Mine tre modige, smukke sønner.
De satte himmel og jord i bevægelse for at få dig tilbage.
Tilbage hvorfra? Hvor var jeg?
Du var slemt forbrændt. Vi troede ikke, at du overlevede.
- Det gjorde jeg, men hvordan? - Magi reddede dig.
Magi? Hvorfra?
- Vidunderbrønden. - Vi havde ikke noget valg.
- Fortæl, hvad I gjorde. - Vi stjal vandet.
Vogteren sagde, at du ikke kunne helbredes, men se dig nu.
Tog I alle tre vand? Så skal I gå! Alle sammen, lige nu!
Skynd jer, tiden er knap. Ellers vil I ikke være i sikkerhed.
- I sikkerhed fra hvad? - Hun kommer efter jer.
Stop ikke, før I er ude af Agrabah.
Hvis vi er heldige, er I væk, før hun opdager det. Hun må ikke finde jer.
Jeg beder dig, vis nåde. Det er mine børn!
I satte jeres ønsker før skæbnen.
Nu bliver det jeres skæbne at opfylde andres ønsker.
- Nej! - Hjælp! Mine drenge!
Undskyld, mor. Tilgiv mig.
Nej!
Fascinerende, ikke?
På ydersiden er den ikke noget særligt.
Men indeni er der en pris, der er mere kostbar end guld.
Ligesom dit hoved. Ikke interessant på ydersiden -
- men indeni ...
Hvis jeg gravede dybt nok, ville jeg finde dine skjulte skatte.
Så skal vi komme i gang?
Lille gris, lille gris, luk mig ind.
Stå fast, hun kan ikke gøre dig fortræd.
Jeg vil ikke såre dig. Jeg vil hjælpe dig.
Du har lidt så meget. Du har levet et liv i frygt, ikke?
Havde prinsen valgt dig i stedet for din stedsøster, tror du -
- ville din mor have elsket dig.
Nu frygter du, at kærlighed er uden for rækkevidde -
- og det dybe, mørke hul i dit hjerte vil forblive tomt.
En hul påmindelse ...
... om det liv, du kunne have haft.
Mærk efter! Kan du mærke mig indeni dit hoved?
Svæve fra rum til rum.
Jeg kan se alting.
Der er et mørke i dig. Det er som en sygdom.
Det rådner dig op indefra.
Du stak af fra din eneste kærlighed -
- og nu frygter du, at du aldrig får den tilbage.
Du og jeg har noget til fælles nu.
Vi ved begge, hvem du er.
Du er skrækslagen for, at det kun er et spørgsmål om tid -
- før han også ved det.
Du kan aldrig få hans kærlighed tilbage.
Men det er heller ikke, hvad du vil have, vel?
Ellers havde du aldrig iført dig kronen for alle de år siden.
Du traf det rigtige valg. Gør det igen.
Ønsk dig din dyrebare krone.
Kom nu. Ønsk dig din krone, og alle dine lidelser vil forsvinde.
Lad være, Ana.
Ønsk dig din krone, så vil han ikke lide mere.
- Jeg ... - Kom nu.
Jeg ønsker mig min krone.
Godt. Ønsk dig dine juveler.
Kom så.
Jeg ønsker mig mine juveler.
Er hun ikke yndig?
Nu ...
- Ønsk at jeg holder op. - Nej!
Kom nu.
Jeg ønsker, at du holder op.
Ønsket er opfyldt.
Som jeg sagde ... Jeg får altid, hvad jeg vil have.
Majestæt, De må undskylde.
Jeg ville komme før, men jeg har gemt mig. Hvis Jafar vidste det ...
Jeg har noget med til Dem.
Det er ikke meget, men det var alt, hvad jeg kunne klare.
Nu kan vi tage væk sammen. Der må være en vej ud ...
- Hvorfor gør du det? - Du er min dronning, Majestæt.
Ikke mere.
Du må advare Alice og Cyrus. Tag til Outlands og sig, det er slut.
Jafar har løsladt Kloppervok. Han har Will og alle tre flasker.
Wonderland er fordømt, og jeg lod det ske.
Sig, at de skal skynde sig ud af Wonderland og ikke se tilbage.
- Hvad med Dem? - Glem mig.
- Alice. - Du har vist brug for hjælp.
Du fulgte efter mig. Hvor meget så du?
Hvorfor fortalte du mig det ikke?
Fordi jeg var bange for at miste dig.
Alt, hvad der er sket, er min skyld. Forbandelserne, flaskerne, Jafar.
Alle dine lidelser er straf for de fejl, jeg har begået.
Alle har ting, som de ønsker, at de kunne gøre om. Alle begår fejl.
Ikke dig.
Jeg opgav os. Før Will og Kanin bragte mig til Wonderland.
Før de fortalte, at du var i live. Jeg var på en anstalt.
Jeg indvilligede i en procedure, så jeg ikke kunne huske stedet her -
- og dig for evigt.
Jeg ville glemme alt om dig og alle vores eventyr.
Det gjorde for ondt at huske det.
Du forelskede dig i en ånd. Hvad, hvis flasken gjorde mig god ...
Så er jeg din flaske. Hvis vi kun ser bagud, kan vi ikke se fremad.
Til vores fremtid sammen. Hvad er der?
Nogen fortalte mig en gang, at alt sker af en grund. Nu tror jeg det.
Kom. Hvis din mor er i live, må du finde hende. Vi bør mødes.
Du troede ikke, at jeg kunne gøre det alene, Amara. Du tog fejl.
Gjorde hun det? Du tilkaldte mig for at få tiltrængte forstærkninger.
Jeg fjernede klingen fra din mave, men jeg kan stikke den derind igen.
Snart får jeg alt, hvad jeg har ønsket mig.
Der er ingen person i denne verden, eller en anden, der kan stoppe mig.
Så ... lad os begynde.
Tekster: Jakob Jensen