Tidligere i Wonderland ...
- Vær stærk, Alice. Jeg kommer. - Jeg skal vestpå, så finder jeg dig.
Du er fanget på en flydende ø. Kærlighed er ikke altid nok.
Der tager du fejl.
- Jeg ved, hvor din datter tog hen. - Har du set Alice?
Agrabah for mange år siden
- Du må ikke forlade mig, mor. - Der er intet at gøre, Jafar.
Sig ikke det. Du er healer. Du har kureret mange andre.
Ingen kan hjælpe mig. Min tid er kommet.
Hvad skal jeg gøre? Hvor skal jeg gå hen?
Du må ikke bekymre dig, nooreh cheshmam.
Din far vil tage sig af dig.
Jeg forstår ikke. Far døde, da jeg var ...
Din rigtige far lever stadig, Jafar.
Gå til ham på paladset.
- Men der bor sultanen. - Det stemmer, Jafar.
Er han min far?
Den her tilhørte ham. Giv ham den tilbage.
Han vil huske det.
Du er hans blod. Han vil ikke sende dig bort.
Du må være bekymret for Alice.
- Fædre er så beskyttende. - Ja, naturligvis.
Jeg husker, da Alice kom til os i Bethlem.
Jeg har haft mange patienter i årenes løb, men hun var speciel.
Velplejet. Jeg vidste, at hun kom fra et kærligt hjem.
Det er venligt af dig, doktor, men hvor er hun taget hen?
Jeg må hellere vise dig det.
- Kanin? - Goddag.
Hvis du bare vil vise mig frem, er tasken så nødvendig?
Er det en hvid kanin?
De får altid et chok. Ja, jeg er en hvid kanin!
Alices far? De ligner ikke hinanden.
Kom med mig.
Du godeste! Hvad sker dig? Hvor fører du mig hen?
Nogle kalder det Wonderland.
Den første landing er altid svær.
Tak for din tjeneste. Smut nu med dig.
- Skal jeg ikke blive og ... - Smut så. Nu.
Godt så. Du ved, hvor du kan finde mig. Desværre.
Du har sikkert mange spørgsmål.
Det er umuligt. Det må være en hallucination, måske en drøm.
Det er ganske virkeligt, ligesom de blå mærker fra faldet.
Så virkeligt, som din datter sagde. Lige så forunderligt og farligt.
Det er ikke et sted for en ung pige. Der er mørke kræfter i Wonderland.
Væsener, skurke.
Jeg bad Alice rejse. Hun forbinder mig med hospitalet og vil ikke lytte.
Derfor hentede jeg dig.
Hvilket barn vil ikke reddes af sin far?
Beklager, men jeg frygter, at jeg er den sidste person -
- som Alice vil lytte til.
- Jeg forstår ikke. - Alice og jeg har et svært forhold.
Efter min behandling af hende troede jeg ikke på hende.
Jeg kan ikke se, hvordan hun skal tro på mig.
Sikken skam. Jeg havde håbet, der var et bånd mellem jer.
Jeg regnede faktisk med det.
Jafars tårn er så tæt på! Jeg kan være hos Cyrus i aften.
- Det er højt oppe på et bjerg, ikke? - Så vandrer vi.
Vi må hellere lægge en plan.
Der vil være vagter deroppe. Store behårede fyre.
Hvis vi kommer ind, skal vi finde Cyrus.
Hvis vi finder Cyrus, skal vi ud i live, med store behårede vagter.
Det sværeste bliver at finde Cyrus. Resten løser sig selv.
- Ih, du milde! - Hvad var det, du sagde?
Vi har ledt langs kysten. Der er ingen spor af Cyrus.
Led videre. Han kan ikke være forsvundet.
- Genier kan da forsvinde ... - Klap i!
Han sprang 300 meter ned i vandet.
Har du overvejet, at han måske ikke overlevede faldet?
- Og at du er en doven nar? - Er det et retorisk spørgsmål?
Når Jafar er ude af Wonderland, kan jeg få overtaget.
Jeg har flasken, og jeg vil have ånden, før Jafar ... Hvad er der?
Fortsæt, Majestæt. Før Jafar hvad?
- Skat, jeg har været så bekymret. - Har du det?
Du forsvandt uden at lægge en seddel.
Jeg har ikke tid til dine spil. Sig, hvor jeg kan finde Alice.
Hun er nem at finde, modsat hendes ånd.
- Hvad taler du om? - Der kom et hul i dit sølvfængsel.
Flygtede ånden? Find ham! Alle mænd ...
Jafar, mine mænd adlyder mig. De har deres ordrer.
Vi får ånden tilbage, før solen går ned.
Glem ikke, selv hvis du har ånden og flasken -
- kan du ikke udleve dine drømme uden nogen ændrer magiens love.
Jeg er den eneste, der kan gøre det.
Ja, selvfølgelig, min skat.
Du dér!
- Hvordan gjorde han? - Er det vigtigt? Han er væk.
Det er kun et spørgsmål om tid, før han og pigen finder hinanden ...
Du taber, Jafar.
- Jeg sidder ikke i bur. - Er du sikker på det?
Hvor er jeg?
Jeg beklager båndene, du gamle. Men det vil gøre denne del nemmere.
Du godeste! Du er vanvittig!
- Hvad gør du? - Giver Alice det, hun ønsker sig.
Hvordan skal vi komme derop?
Vi finder sikkert på noget.
- Hvad laver du? - Tjekker mine lommer.
Tøm dem. Der må være noget, der kan hjælpe os.
Lad mig se, en terning, en seddel, mormors nøgler. Nu bliver hun sur.
Fnug og en jordnød. En gammel jordnød.
Jeg har en dolk, et sværd, et lommetørklæde og to ønsker.
Vi må være kreative og tænke os om.
- Hvad er det for en kvidren? - Jeg gætter på, det er en fugl.
Det tror jeg ikke. Jeg tror ...
- Det er et fuglebarktræ. - Et fuglebarktræ?
Deres træ er helt fantastisk.
Se!
Jeg ved, hvordan vi skal gøre det.
For pokker da! Du vil have, at vi skal flyve op til din ånd.
Noget i den stil.
- Er du højre- eller venstrehåndet? - Hvorfor alle de spørgsmål?
- Højre- eller venstrehåndet? - Hvor er min datter?
Det er klart, at du ikke har tid til at vinde Alices kærlighed tilbage.
Så jeg må stjæle den.
Venstrehåndet. Tak.
Vagter! Find et bur til ham.
En ung tyv, Majestæt. Han stjal en dolk i mit bælte.
- Var det en god idé at stjæle? - Det vidste jeg, at det ikke var.
Men du gjorde det alligevel.
Straffen ifølge loven er at miste hånden, du stjal med.
Hvis De ønsker det.
- Hvor fik du den fra, dreng? - Min mor.
- Hvad er hendes navn? - Se på mit ansigt og fortæl mig det.
Willima. Willima er din mor.
- Hvordan har hun det? - Hun er død.
Det gør mig ondt.
Du vidste, hvad du gjorde, da du stjal fra mine vagter, ikke?
- Hvis De vidste, hvem jeg var ... - Så ville jeg tage dig ind?
- Min mor sagde ... - Jeg har en søn, min arving, Mirza.
- Jeg vil være en søn, ikke prins. - Du bliver ingen af delene.
Men det kræver mod at handle sådan.
Og på grund af det må du bo her.
Som en tjener for min familie.
Tak, far.
Du må ikke bruge det ord.
Jeg er ikke din far, og du er ikke min søn.
Du er en heldig forældreløs, som jeg hjælper. Forstået?
Ja, jeg forstår reglerne, sir.
Sørg for at huske dem.
- Vil du fortælle, hvad du vil gøre? - Naturligvis.
- Har du fløjet i en ballon? - Må jeg blive, hvis jeg siger nej?
Vi skal bygge en kurv, der er stor nok til os begge.
Så binder vi fuglebark til den og svæver op til Cyrus.
Find plan. Glem alt om mig.
- Er du bange for at flyve? - Nej, for ikke at flyve.
For at være i din kurv højt oppe og pludselig ikke flyve mere.
Hjælp mig med at bygge den, hvis du ikke vil med op.
Det kan jeg gøre. Lad os samle noget træ.
- Hvad var det? - Vis, hvem du er!
Du godeste!
- Far? - Far?
Alice! Det er dig! Gudskelov!
Du havde ret i alting! Dette sted ...!
Kan du nogensinde tilgive mig?
- Hvordan kom du hertil? - Du forsvandt så uforståeligt.
Men så huskede jeg noget andet uforståeligt. Dine historier.
Så jeg besluttede at gøre, hvad du bad om, og troede på dig.
Jeg gravede lidt i sagen og købte et spejl -
- der skulle have særlige kræfter.
Rygterne var sande. Jeg gik igennem det.
Jeg kunne føle solskin på den anden side. Og en brise.
- Det var ejendommeligt. - Ja.
Anastasia og jeg kom også gennem et spejl.
Så snart jeg ankom, vidste jeg, det var Wonderland, du talte om.
- Hvordan fandt du mig her? - Det gjorde jeg ikke. Du fandt mig.
Jeg havde vandret omkring i dagevis, indtil du så mig.
Nå, men hvad nu?
Jeg vil bare gøre det godt igen.
Far, du behandlede mig aldrig som en datter, men som en sur pligt.
Som en del af dit liv, du var nødt til at tolerere.
Som det knirkende trin, du aldrig fik repareret.
Du gik forbi hver dag og ønskede, at lyden bare ville gå væk.
Hvordan vil du gøre det godt igen?
Alice, sæt dig i mit sted.
De ting, du sagde, var umulige at tro på.
- Umulige for dig at tro på. - Jeg tror på dig nu.
Ja, selvfølgelig! Nu kan du se det selv.
Jeg havde brug for, at du troede på mig.
Du efterlod mig i det galehus! Ignorerede mig, som om jeg var luft!
Hvordan kunne en far behandle sit barn sådan?
Jeg sagde, jeg ikke ville se dig. Men jeg ville have, du skulle prøve.
Nu prøver jeg.
Men det er for sent.
Min søn, Mirza, har hørt om dine stoffer.
Vi sender den unge prins nogle fine klæder, Majestæt.
Måske efter handelsblokaden med vores nabo mod nord er brudt.
Vi kan ikke bryde blokaden for jer.
Mirza, forklar vores ven hvorfor.
Det strider imod vores politik.
Hvilken politik er det?
- Vi talte om det i går. Vandet. - Ja.
Landbrugspolitik.
Jeres fabrikker tager vand fra vores afgrøder.
Agrabah kan ikke blande sig i, at de prøver at beskytte høsten.
I Agrabah er selv vores tjenere veluddannede.
Men ikke diskrete.
- Det er nok, dreng. Du kan gå. - Undskyld, fa ...
Undskyld.
- Du er klog, dreng. Hvad hedder du? - Jafar.
Svaret er: "Jeg er for lavtstående til at pine prinsens ører."
Hvad er dit navn?
- Det er for lavt ... - Se ned.
- Undskyld, far. - Du skal ikke undskylde, min søn.
Giv ham en mere.
Hvis du skal blive sultan en dag, skal folket frygte dig.
Du er blod af mit blod og min eneste arving, Mirza.
Sand magt kommer af frygt.
- Jeg var en forfærdelig far, ikke? - Det kan jeg ikke udtale mig om.
Her, snit nogle grene.
Må jeg spørge til hvad?
Alice vil ind i slottet. Det, der svæver oppe i himlen.
- Hvad er der, som er så vigtigt? - Ånden i en fangekælder.
Cyrus.
- Er det der, hun tror, at han er? - Ja.
- Står du og Alice hinanden nær? - Ja, vi er gode venner.
- Så du forstår, hvordan hun tænker. - Ja, lidt.
- Hvordan kan vi mindske kløften? - Den slags tager tid.
Når en far har behandlet sit barn dårligt, tager det mere end tid.
Alice opgiver aldrig folk, ikke engang, hvis de fortjener det.
Ligesom dig selv?
Hvis nogen har det svært, hjælper hun dem. Sådan er hun.
Ja, det er sandt. Tak.
Jeg sagde ikke noget af det for at hjælpe dig.
Så vidt jeg ved, har du været et dumt svin.
Men jeg vil se Alice lykkelig. Det sker, hvis du er en god far.
Hvis du vil tage det første skridt, så hjælp hende med at finde ånden.
For ingenting betyder mere for hende end at få fat i ham.
- Hvad talte du med min far om? - Hvad tror du? Dig.
- Hvad med mig? - Om du vil tilgive ham.
Synes du, at jeg skal? Tilgive ham?
Bestemt ikke. Men det tror jeg, at du gør.
- Hvorfor? - Det er det rigtige at gøre, Alice.
Og du, modsat mig, gør som regel det rigtige.
Har du tænkt på, hvordan vi kommer ned igen?
Fuglebarken får dig op, men uden faldskærmsbark, får du det svært.
Cyrus' vægt i kurven vil fungere som en modvægt til fuglebarken -
- og medføre en langsom nedstigning ned i vandet.
- Du finder på det, ikke sandt? - Det er fysik, Knægt.
Kan du se, hvor højt oppe det er? Hvis du tager fejl, er vi døde.
- Hvad er det? - Hvad?
På himlen ... på vej mod os. Det ligner en ...
Hvad pokker er det?
Alice! Her!
Kom, vi må væk. Følg efter mig!
Far, denne vej!
- Er du okay? - Ja. Fik vi rystet ham af os?
Løb!
Far, løb!
- Far! Hurtigt! - Alice! Hjælp!
- Alice, nej! - Hold dig væk fra ham!
- Far! Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Alice. Tak.
Det er okay, far. Det er okay.
Jeg er så ked af det.
- Da din mor døde, gik alt skævt ... - Jeg forstår.
Jeg ved, hvordan det er at miste en, man elsker.
Jeg behandlede dig så dårligt. Du må tro, jeg er en rædsom mand.
Jeg ved, hvad en rædsom mand er. Jeg har mødt en her i Wonderland.
Du er slet ikke ligesom ham.
Du ved ikke, hvor glad jeg er for at høre det.
- Du burde få det renset. - Naturligvis.
Så snart det bliver mørkt, prøver vi at redde Cyrus igen.
- Vil du komme med os? - Ja, det vil jeg gerne.
Deres Majestæt, jeg beklager min skødeløshed. Det vil ikke ske igen.
Nej. Jeg er glad for, at du forstår vigtigheden af diskretion.
- Naturligvis. - Jeg beklager det med Mirza.
Nogle gange må vi gøre svære ting for at opdrage vores børn ordentligt.
Tør dit ansigt.
Det er klaret.
Læg ham ud med resten af skraldet.
Herre, velsign os og disse gaver -
- som vi skal modtage af din milde godhed. Amen.
Jeg håber, dine guder har bedre hørelse end mine.
Min Gud hører alle bønner, selv et sted som dette.
Hvorfor ikke bede for frihed, min ven?
Eller noget bedre at spise?
Mine bønner er for min datter.
- Det er min skyld, hun er i fare. - Du kan ikke bære al skylden.
Jeg sendte hende væk, da jeg skulle have troet på hende.
Det er min store synd.
Så har du syndet meget lidt, min ven.
Der er langt værre grunde til at være i et bur. Tro mig.
Jeg må finde hende. Kender du en udvej?
Kun en mand er flygtet fra dette fængsel.
Og jeg forventer at se Cyrus vende tilbage i lænker meget snart.
Cyrus? Alices Cyrus?
- Kender du Alice? - Hun er min datter! Fortæl mig alt!
Hvad vil den mand med hende?
Jeg kender kun til en ting, som Jafar vil have. Den får han aldrig.
Edwin, har du spist noget før, der har prøvet at slå dig ihjel?
Det er et overgangsritual i Wonderland.
- Værsgo, far. - Tak.
Det smager ikke dårligt.
Ikke et hjemmelavet måltid, men det går an.
Hvad skal der ske, når du og Cyrus er blevet genforenet?
- Kan du komme ud af Wonderland? - Ja, men et skridt ad gangen.
Will, det bliver højvande.
Vil du hjælpe mig med at flytte træet fra vandet? Undskyld os.
Alice, det er ikke en god idé at tage din far med.
Jeg er helt enig. Han er et problem.
- Fordi han kommer i vejen? - Han er oprigtig.
Ethvert måltid med min far er altid begyndt med en bordbøn.
Han bad, før han spiste et stykke frugt fra haven. Men ikke i aften.
Hvor han burde være meget taknemmelig.
Jeg ved ikke, hvem den mand er, men han er ikke min far.
Kom, følg mig.
- Dig! - Hvad?
- Hvad gør du med mig? - Du skal opfylde dit formål.
- Hvad er det? - At dø.
Undskyld, Will. At vi skal stikke af.
Men jeg ønskede så inderligt, at det var sandt.
Jeg sænkede paraderne. Det vil ikke ske igen.
Du har ingen grund til at undskylde.
Bed for dit liv, fjols. Kun din datter kan redde det.
Truer du ham, indtil jeg ønsker? Find på et nyt trick, Jafar.
- Ja, når det her ikke virker mere. - Lad være.
Spar din energi, hvem du end er. Jeg ved, at du ikke er min far.
Jeg ved ikke, hvordan han har bedraget dig, men det er mig, kære.
Jeg bebrejder dig ikke for ikke at kende forskel på mig og en bedrager.
Jeg behandlede dig ikke, som en far burde. Jeg bebrejdede dig.
Jeg bebrejdede dig for din mors død.
Jeg bebrejdede dig for al min ulykke.
Og da du endelig fandt lykken, tvivlede jeg på dig.
Jeg tvivlede på din evne til at skelne mellem fantasi og virkelighed.
Jeg tvivlede på din kærlighed.
Far, da jeg stak af -
- prøvede jeg at finde beviser for at vise, hvor jeg havde været.
Du burde ikke være nødt til at bevise det for mig.
Af alle de grunde, og tusinde mere -
- vil jeg ikke bede om din tilgivelse for jeg fortjener det ikke.
Og jeg vil ikke bede dig om nåde eller medfølelse.
Jeg vil ikke tage en ting mere fra dig, kære Alice.
Jeg vil kun give dig noget. Den eneste ting, jeg kan, nemlig håb!
- Cyrus er flygtet. - Så er det nok!
- Red ikke mig! Red ham! - Stop!
Jeg ønsker min far hjem igen.
To brugt, et tilbage.
Nu er spørgsmålet ikke, om jeg får din ånd, men hvornår.
Alice, jeg er ked af det.
Det er jeg ikke.
- Men du måtte bruge dit andet ... - I går havde jeg to huller i livet.
Et, som min far efterlod, og Cyrus.
I dag ved jeg, at min far forstår, og at Cyrus er herude et sted.
Vi vil finde hinanden. Ønske eller ej, det er en sejr.
Okay, ja. Men du brugte et stort ønske.
Du har altid sagt, at de har en pris.
Vil du ikke vide, hvad prisen bliver?
Edwin?
- Hvad er der galt? - Jeg ved det ikke.
Jeg troede, at jeg var sammen med Alice -
- det sted, hun talte om, Wonderland.
Jeg var lige ved at dø, men hun reddede mig.
Du må være faldet i søvn og have haft en mærkelig drøm.
Ja, det må have været en drøm.
Kom op i seng, skat.
Jeg kommer lige straks.
- Lad os tage en snak. - Jeg vil ikke tale gennem tremmer.
Hvis du vil snakke, så gør det ansigt til ansigt. Som en mand.
- Jeg har ventet længe på at se dig. - Jeg ved ikke, hvem du er.
Se på mit ansigt og fortæl mig det.
Jafar? Er det muligt?
Min vrede holdt mig i live, far.
Jeg er ikke din far.
Og du er ikke min søn.
- Mirza! Bliv lidt. - Nej!
Mirza, du kan redde mig. Bliv ikke bange.
Han har ret. Red din far og kæmp mod mig.
Ingen magi. Bare du og jeg og de bare næver. Husker du det?
Hvis du vinder, skåner jeg vores fars liv. Er han det værd?
Mirza! Du dræbte min søn!
Jeg er din søn.
Han ville ikke engang kæmpe for dig.
Men jeg ville være gået i døden for dig, far.
Men du kunne ikke sige ordene.
Hvilke ord? Hvilke ord vil du have?
Kald mig din søn.
Du er uægte, dreng.
Bare sig ordene, så skåner jeg dig for uendelige smerter.
Jeg vil aldrig give dig, hvad du vil have.
Det vil du. En skønne dag.
Hvorfor slår du mig ikke ihjel?
Du ved, at jeg aldrig vil give dig, hvad du vil have.
Når jeg får Alices tredje ønske, kan jeg forandre magiens love.
Så behøver du ikke give mig det. Jeg tager det bare.
Hvad er kærlighed og respekt, hvis man er nødt til at stjæle dem?
Fortryder du intet ved vores forhold?
Intet, du har gjort ved mig?
Det eneste jeg fortryder, Jafar ...
... er, at jeg ikke holdt dig længere under vandet.
Måske kan jeg råde bod på det nu.
- Vil du prøve at dræbe mig igen? - Jeg kan ikke tage dit liv.
Men jeg kan tage noget, der betyder endnu mere for dig.
- Og hvad er det? - Mig.
Gå tilbage i dit bur, far. Nu begynder det først at blive sjovt.
Det skulle du nødig gå glip af.
Alice.
Tekster: Jakob Jensen