Ingen trodde på Alice när hon berättade om sina äventyr
i Underlandet.
Så Hjärter Knekt och jag tog med henne tillbaka för att hitta
hennes stora kärlek.
Han är här. Jag känner det.
Det finns de som vill hindra henne.
Det vi vill kan inte genomföras förrän flickan har använt alla sina önskningar.
Men Alices största äventyr har bara börjat.
I tidigare avsnitt...
Du kanske har lurat dem. Men jag vet vem du är.
Människor vill se dig död.
Jag kan inte röra mig, Alice, vad är det som händer?
Anastasia! Jag har det.
Så du tänker bara hoppa genom någon magisk spegel?
Vi kan bli de vi vill vara.
Underlandet nästa.
Vad gör du?
Mamma.
-Följde du efter oss hit? -Det kan du ge dig fan på.
Du tänker alltså rymma med den här
förloraren.
-Är det vad som händer här? -Det har du inte med att göra.
Jag födde dig, min älskling.
Så om du tänker förstöra mitt liv har jag absolut det.
Det är inte förstört, mamma.
Jag har hittat Will.
Jag vet.
Det är det som är tragedin.
Hallå.
Jag ville ha en drottning till dotter.
Men vad fick jag i stället?
Ett misslyckande.
Jag är lycklig. Äntligen.
Med honom?
Jag har inte arbetat hårt i hela mitt liv
så att du skulle kunna klättra, bara för att du sedan ska kasta bort allt.
Tydligen är du inte det stoff som prinsessor görs av.
Men jag trodde åtminstone att du kunde fånga en adelsman.
Inte honom.
-Will Scarlet, tjuven. -Jag är ingen tjuv. Inte nu längre.
Vilken sorts liv kan han ge dig?
Han behöver inte ge mig något.
Jag älskar honom.
Man kan inte leva på kärlek, Anastasia.
När du lärt dig den läxan kommer du att vara tillbaka på ruta ett.
Men ta med en hink när du kommer tillbaka.
För enda sättet för dig att få komma hem till mig igen
är om du vill tömma mitt nattkärl.
Iväg med dig nu.
Jag har åtminstone dina systrar.
Lyssna inte på henne.
Jag ska bygga vårt liv, sten för sten, om jag måste.
Jag älskar dig...
för den du verkligen är,
inte för den jag vill att du ska vara.
Kom nu.
Adjö, mor.
Så där.
Ifall det regnar eller snöar,
eller om något faller ner från himlen.
Jag är så ledsen, Will.
Om jag inte hade mutat dig med den där önskan skulle du aldrig ha...
Cyrus brukade säga att det alltid fanns konsekvenser.
Nu förstår jag.
Jag ska befria dig från det här.
Om jag kan hitta Cyrus så kan vi tillsammans...
Vem försöker jag lura?
Jag vet inte ens var han är.
Men vilken tur att jag vet det då, älskling.
Kanske kan vi hjälpa varandra.
-Varför skulle jag hjälpa dig? -Du skulle bli förvånad om du visste
vad människor kan göra under rätt omständigheter.
Det finns ingen omständighet du kan lägga fram som...
Inte ens om du fick reda på var din älskade ande befinner sig?
Jo.
Ta och kom ner från dina höga hästar
så kan vi komma överens.
Komma överens?
Så att vi kan lösa vårt gemensamma problem.
Jafar.
Ni jobbar tillsammans. Hur kan han vara ett problem för dig?
Ett medel för att nå målet, älskling.
Men när vi når målet,
måste jag se till att jag kan beskydda mig själv.
Vi skulle inte vilja hamna i din väns situation, eller hur?
En gång i tiden var han din vän också.
Mer än en vän, efter vad jag har hört.
Eller var han bara ett medel för att nå målet då också?
Det är ditt problem, Alice.
Ältar alltid det som har varit
när du borde tänka på framtiden.
Vad exakt är det som du vill att jag ska göra?
Hjälpa mig att skaffa fram något.
Bara lite magi i form av stoft.
Det är bara en dags resa härifrån.
Och det ska skydda mig från svart magi, som Jafars.
Hämta det själv, om du så gärna vill ha det.
Det skulle jag göra, raring,
men det finns en anledning till att ingen rör något så kraftfullt.
Att hämta det är för de flesta ett självmordsuppdrag.
Du tror att jag går med på att riskera mitt liv?
Nej. Nej, inte om du inte blir rikligt kompenserad.
Så jag föreslår en byteshandel.
Du skaffat stoftet
och jag hjälper dig att hitta din ande.
Jag hittar honom själv, tack så mycket.
Inte om du inte vet var du ska leta.
Jafars torn är dolt, höljt i magi.
Man kan inte hitta det utan min hjälp, även om man står alldeles framför det.
Om du vill hitta Cyrus så är jag ditt bästa val.
Ditt enda val, faktiskt.
Vad gjorde de med dig?
I dag...
var det de stora stenarna.
Några av dem är lika stora som en man.
Han får mig att flytta dem
från foten av stentrappan till toppen.
Av vilken anledning?
Ingen.
Varför håller han dig då fången här?
Precis som du,
har jag något han vill ha.
-Nämligen? -Det spelar ingen roll.
För det är något han aldrig kommer att få.
Så min bestraffning fortsätter.
Men inte länge till, gamle man.
För i dag är dagen då vi slipper ut härifrån.
Är det här rätt plats?
Jag har inte sett ett enda bär och jag är så hungrig.
Ja, det fanns en massa här förra veckan.
Och fisken vi fångade häromdagen?
-Finns det något kvar? -Nej. Bara benen. Vi...
skulle kunna koka dem i vatten och kalla det för soppa.
För helvete, kolla på det här.
Det blir en god gryta.
Nej, sluta!
De där svamparna får dig att växa. Vi ryms knappt i vagnen som det är nu.
Är vagnen för liten för dig?
Nej, självklart inte.
Det är allt vi behöver.
Jag är ledsen, raring. Jag gör så gott jag kan.
Jag vet. Jag trodde bara att det skulle bli annorlunda här.
När jag först hörde talas om Underlandet
trodde jag att "under" stod för "underbar."
Inte "undrar om vi kommer att klara oss?"
Men jag älskar dig. Och jag lovar att vi ska klara oss.
Känn doften av brödet. Det luktar ljuvligt!
Kan man få en bit bröd?
Tyvärr. Det är till palatset. Det ska hållas en bal
och varje brödsmula behövs.
Okej, tack så mycket då.
Vi kanske borde gå.
Men vi har inte hittat några bär än.
Nej, till balen. Vi borde vara med.
Jag har hört att palatset är magnifikt.
Ja, men det är den där lilla detaljen att vi inte är inbjudna.
När har det någonsin hindrat oss?
Och vi kan båda behöva lite miljöombyte.
Och ännu viktigare, lite av det där brödet
Den där klänningen passar inte.
Vi måste låna en ny till dig.
Var finns stoftet?
På andra sidan om Den stora klyftan.
Jag har hört talas om den platsen.
Det finns ett mörker där.
Det blir mörkt överallt när solen går ner.
Bara för att klargöra det här,
så ska jag skaffa ditt magiska stoft. Men när allt det här är över,
kommer Jafar att vara det minsta av dina problem.
Låt mig gissa.
Du tänker straffa mig för det jag gjorde med din Cyrus.
Jag är inte det monster du tror att jag är.
Jag dödade inte Cyrus.
Att bli fängslad igen är samma sak som döden för honom.
Men inte för dig.
Vilket är varför du återvände till Underlandet.
Vad är det du hoppas att vinna på det här?
Du har makt och pengar.
Vad mer kan du behöva?
Det finns sådant som makt och pengar inte kan ge en.
Som till exempel?
Vi kommer alla till Underlandet på jakt efter något, älskling.
Jag tycker mig minnas en liten flicka i en blå klänning,
som ville ha sin fars kärlek.
Du och jag är helt olika varandra.
Vi vill båda ha något vi inte har, Alice.
Det handlar bara om vad vi är villiga att göra för att få det.
Berätta igen vad du såg.
Korridoren sträcker sig norrut mot en trappa som går neråt.
Och vakterna?
Det var bara några stycken. Vilket oroar mig.
Hur kommer det sig?
Jafar är vaksam. Alltid steget före sina fiender.
Om han bara har en handfull vakter inomhus...
Då kanske den största delen av dem är utomhus.
Då väntar vi på skymningen och flyr i skydd av mörkret.
Jag har sett andra försöka.
Ingen har lyckats.
Men jag tror inte att någon har varit så beslutsam som du.
Tricket är att inte se gallret utan det som finns bortom det.
Nog finns det någon där ute som du älskar.
Familj?
Jag...
hade ett liv en gång.
Det har jag inte längre.
Men ett nytt liv väntar på dig.
Efter ett helt liv i en flaska så vet jag detta,
ingen förtjänar att vara någon annans fånge.
Om jag blir fri ska du också bli det.
Det du efterfrågade.
Jafar!
-Vad vill du? -Du fascinerar mig, Kaninen.
Inte i egenskap av "huvudrätt", hoppas jag?
Oroa dig inte, du är för värdefull för att tillagas.
Vilken lättnad!
Jag undrar varför någon som har känt Alice så länge
skulle svika henne så fullständigt?
Jag har inte känt henne så länge. Vi är bekanta snarare.
Du har ett problem och jag är bra på lösningar.
Jag erbjuder mig att hjälpa dig med din skuld till Drottningen.
Allt jag kräver i gengäld är att du hjälper mig.
-Med vad? -Alice.
Du har känt henne sedan hon var liten.
Jag måste få reda på allt om henne,
särskilt om alla hon har älskat.
Nå, är vi överens?
Min vän.
Titta inte ner.
Orang! Jag behöver något här uppe!
Nej!
Letar du efter mig?
Jag har aldrig varit här.
Inte många har gjort det och överlevt.
Tröstande tanke.
Nå, var är det här magiska stoftet?
Där borta.
På andra sidan ravinen?
-Det finns ingen bro eller... -Tyvärr inte.
Och magin?
Älskling, hade jag kunnat hämta det själv tror du inte jag hade haft det nu?
Det kanske är omöjligt.
Inte för alla.
DEN SOM ÄR REN I HJÄRTAT SKA VÅGA SPRÅNGET
"Den som är ren i hjärtat ska våga språnget."
Det verkar vara någon sorts test.
-Hur vet du att jag klarar det? -Jag vet inte.
Men oss emellan tror jag du har större möjligheter än jag.
Jag är mycket, älskling.
Men ren i hjärtat är inte en av mina egenskaper.
Titta. Det är till och med vackrare än jag hade trott.
Det känns som om byxorna sitter fram och bak.
Kan du sluta skruva på dig? Folk tittar.
För att vi inte hör hemma här, Ana.
Men föreställ dig att vi gör det. Om vi tror på det,
då gör de också det.
Titta på all den där maten.
Det vore synd att låta den gå till spillo.
-Snart. Ska bara se mig omkring. -Okej. Kommer strax.
-Så ljuvlig du ser ut. -Oj, tack!
Jag beundrade bara kronjuvelerna, älskling.
De är i en klass för sig.
Jag beundrade bara kronjuvelerna, älskling.
Hej, älskling.
De flesta brukar säga, "Ers Majestät."
Förlåt, det var inte meningen att...
Jag vet. Du behöver inte be om ursäkt.
Min dam?
Tack, gärna.
Det var så länge sedan jag var på en riktig bal.
Finns det många oriktiga?
Ja, verkligen.
Jag måste erkänna, att jag finner dem...
tråkiga.
Jag är i desperat behov av miljöombyte.
Ja.
Ja, jag vet hur det känns.
Jag känner alla damer vid mitt hov.
Varför har jag inte sett dig förut?
Antingen har du inte letat tillräckligt,
eller så är jag ingen dam.
Tjuv! Tjuv! Ta fast honom!
Kom igen, sätt fart.
Ers Majestät, hans inbjudan är en uppenbar förfalskning.
Det där är min klänning.
Hon stal den från min vagn.
Hon är en simpel tjuv.
Bedragare.
Lantis.
Vi gjorde det.
Gjorde det? Vi åkte ju fast.
Nej, det var de som åkte dit.
Det här kommer att räcka hela veckan.
Och vi behöver inte bry oss om de där uppblåsta typerna.
Eller hur?
-Okej. -Kom nu.
Vi åker hem. Brödet är fortfarande varmt.
Hur vet jag att det inte är ett trick? Att du vill att jag ska ramla.
Då måste jag använda en av önskningarna för att rädda mitt liv.
Ville jag att du skulle ramla ner från klippan skulle jag knuffa dig.
"Den som är ren i hjärtat ska våga språnget."
Ingen kan hoppa över där,
oavsett hur rent deras hjärta är.
Om inte det är poängen.
-Vad menar du? -Du skulle aldrig klara det.
Det är en gåta.
Det kanske är ett bildligt språng. Som att våga ha tilltro.
Tilltro till vad?
-Jag vet inte. -Jag hade så stora förhoppningar om dig.
Alice, du kan glömma att träffa din ande igen.
Vänta.
"Den som är ren i hjärtat ska våga språnget."
Kanske behöver jag bara våga tro på det renaste i mitt hjärta.
Min kärlek till Cyrus.
Min tro på honom kommer att ta mig över.
Är du helt säker?
När två människor älskar varandra,
finns det ingenting de inte kan klara tillsammans.
Om bara det var sant.
Våra hjärtan är sammanflätade.
Drottningen!
Hallå!
Drottningen!
Är det någon som kan höra mig?
Hon misslyckades.
-Tillbaka till palatset, Ers Majestät? -Det är jag som säger
till dig när vi ger oss av!
Vi misslyckades.
-Det är dags att åka hem. -Ursäkta, sa du att
-du ville åka... -Hem.
-Till min mamma. -Nej.
Aldrig i livet.
Jag vet att det här inte är som du tänkte dig.
Ingenting har blivit som jag tänkte mig.
Du ska inte åka hem till din mamma. Hon kommer aldrig att låta dig glömma det.
Jag sa inte att vi skulle återvända tomhänta.
Vad menar du?
Vi ska stjäla kronjuvelerna.
Ursäkta?
Jag såg dem i palatset. I ett skåp utanför stora salen.
Will, kom igen.
Sa inte du att det var okej att stjäla om det var av en bra anledning?
När du var med The Merry Men, gjorde du inte det då?
Stal från de rika och gav till de fattiga? Vi är ju fattiga, Will.
Enda skillnaden är att ingen har gett oss något.
Ana...
Du väntar under balkongen på östra sidan om palatset.
Jag smyger in, tar juvelerna och kastar ner dem till dig.
Vi sa att vi var klara med allt sådant. Stölder. Ett liv på flykt.
Det är därför det är så perfekt. En sista gång.
Sedan försvinner vi genom spegeln
och säljer dyrgriparna.
Och sedan är vi hemma igen utan att riskera att åka fast.
-Du har tänkt igenom det här. -Ja.
För det är vår bästa chans att leva det liv vi föreställt oss.
Jag trodde jag var din bästa möjlighet.
Det kommer att fungera.
Det måste fungera.
Vi har bara ett försök.
Är du redo?
Vad gör du?
Ser till att jag inte håller tillbaka dig.
Du vet vad du måste göra.
-Lycka till, Cyrus. -Jag lämnar dig inte.
-Vi har inte tid att gräla. -När Jafar får veta
att du såg mig fly utan att meddela vakterna,
-kommer han att döda dig. -Nej, det gör han inte.
Hur vet du det?
Lita på mig.
Jag vet.
Du vet lika mycket om vakternas schema som jag gör.
Ger du dig inte av nu har du ingen chans.
Farväl, då.
Och lycka till.
Till dig också, min vän.
Hon tycker om tebjudningar?
Är det den insikten du ger mig?
Ja, det är sant.
Jag visste redan det.
Faktum är att jag vet allt du har berättat hittills.
Slingra dig inte!
Hon har en svaghet.
Och den svagheten är att hon bryr sig om människor.
Du måste berätta vilka fler i Underlandet som hon bryr sig om.
Tillräckligt mycket för att önska att de överlever.
Jag skulle vilja hjälpa dig, men jag känner verkligen ingen...
Jag undrar vem som kom på att hartassar för tur med sig.
Det var i säkerligen inte någon hare.
Nu råkar det vara så att under den närmaste minuten,
-kan jag lösa ditt problem. -Snälla.
-Jag kan göra dig hel igen. -Snälla. Vad som helst.
Vilka fler i Underlandet bryr hon sig om?
Tick tack.
Det finns någon. Men inte i Underlandet.
Hallå!
Är det någon som kan höra mig?
Alice!
Är det någon där?
Alice!
Vem är det?
-Alice. -Kom fram så jag ser dig!
Hej, Alice.
Så underbart att få se dig igen.
-Vad... Vad är du? -Jag är här för att hjälpa dig.
Vet du var jag kan hitta magiskt stoft?
Kanske.
-Jag vet mycket. -Kan du visa mig?
Inte än.
-Varför inte? -För du har inte förtjänat det.
Okej, berätta vad jag ska göra.
Du vet vad du måste göra, Alice.
-Nej, det gör jag inte. -När du blev inlåst,
dina drömmar. Minns du dina drömmar?
-Ja. Jag drömde om Cyrus. -Varför?
För att jag älskade honom och trodde han var död.
För att du ville hämnas.
Nej.
Du drömde om att straffa de som tog honom.
Det är inte sant.
Alice, jag är du! Ljug inte för mig. Du kan inte ljuga för dig själv.
-Vad gör du? -Jag hjälper dig att få vad du vill!
-Nämligen? -Chansen att döda Den Röda Drottningen!
Sätt igång.
Men hon ska berätta var Cyrus är.
Och du tror henne?
Vad är det som händer här?
Gör det, Alice.
Det är mig du kan lita på!
Nej, du är en drömbild. Du finns bara i mitt huvud.
Jag finns i hennes huvud också. Jag vet vad du vet.
Jag vet vad hon vet. Döda henne så berättar jag var Cyrus finns!
Hennes magi fungerar inte här nere. Hon är försvarslös.
Precis som du var när hon rövade bort Cyrus.
Hon har alltid varit ond. Och vi har varit goda.
Och vad har det gett oss?
Hon är drottning och vi lider.
Alice.
Snälla.
Gör det!
Jag är ledsen...
men någon måste få dig att betala för det du har gjort.
Men det blir inte jag.
Alice.
Grattis, du klarade det.
Men hon lever.
Ja, det gör hon. Det var ett test.
Du är verkligen ren i hjärtat.
Vill du?
-Det magiska stoftet. Vi klarade det. -Ja.
Jag förstår inte.
Varför dödade du mig inte?
Du hade kunnat få allt du ville.
För att jag inte är som du.
Nej.
Du är nog inte det.
Visst är de fina?
Kom hit och ge mig det.
Berätta först var jag kan hitta Cyrus.
Alice. Är det inte tillräcklig belöning att vara en god person?
Du ljög.
Verkligen. För att vi inte ska glömma,
att en av oss var ren i hjärtat.
-Jag gav dig ditt liv. -Nej.
Ingen har någonsin gett mig något.
Allt jag har, har jag varit tvungen att ta.
Och tänk på allt du har förlorat.
Var rädd om dig, Alice.
Jag är säker på att vi träffas snart igen.
Kan inte vänta med önskningarna för alltid.
Eller förhoppningen om att träffa Cyrus igen.
Jag ska träffa honom igen.
Hörde du det?
Jafar hugger huvudet av oss om någon rymmer.
Vi går och tar oss en titt.
Tack, Kaninen. Jag tror faktiskt att det var till hjälp.
-Kan jag gå nu? -Nej, inte än.
-Men jag har berättat allt. -Det kanske inte finns mer att säga,
men det finns mer att göra.
-Jag vill göra en resa nu. -Ja, du har din matta.
Det är bara du som kan ta mig dit jag vill.
-Börja gräv. -Jafar, jag kan inte bara ge mig av.
Drottningen kommer att förstå att något är fel
-och så kommer hon att... -Du arbetar för mig nu, Kaninen.
Eller måste jag verkligen påminna dig?
Kaninen!
Nej, snälla sluta.
Kaninen!
-Gå bara. -Vad?
Hitta henne. Ge dig av!
Kaninen?
Det är ingen mening att säga nej till dig, Jafar. Jag gör vad du vill.
Du fattade rätt beslut.
Även om du skulle hitta ut ur tornet
kommer du inte undan det som finns bortom det.
Vad betyder det?
Var glad att du inte fick veta det. Gräv ditt hål nu.
Vart?
Du vet vart.
Att du smög in på balen var en sak.
Jag beundrar faktiskt djärvheten.
Men att stjäla från mig?
Hur kunde du?
-Spelar det någon roll? -Kanske.
Du är rikare än någon annan i trakten.
Du saknar dem knappast.
-Jag behöver dem mer än vad du gör. -Vad ska en lantis med juveler till?
-Vad ska en kung med dem till? -Det, min kära, är som det är.
Min värld, fylld med rikedomar. Och din,
fylld med längtan.
Normalt möts inte våra världar.
Du tog fast mig.
-Vilket öde går jag till mötes? -Det beror på dig.
Det är något med dig, min flicka.
Det liv du lever,
är inte det du var menad för, eller hur?
Det är allt jag behöver.
Men varför stjäl du då?
Tänk dig att du inte stal juvelerna, utan att de tillhörde dig i stället?
-Ger du dem till mig? -Kanske.
Till vilket pris?
Din hand.
Att vi gifter oss.
Jag har letat efter en drottning.
Och du passar beskrivningen.
Det du har...
går bortom din skönhet. Det du har är svårgripbart.
En längtan efter att vara mer än vad du är.
Det är så man regerar.
Och det...
är vad jag vill ha vid min sida.
-Men om jag älskar någon annan? -Ja, mannen från balen.
Kärleken är ett ädelt ting.
Men hur långt kommer den att ta dig? Säg att du säljer den här.
Hur länge dröjer det innan du är tillbaka där du började?
Och kärleken du klamrar dig fast vid,
det dröjer inte länge förrän du inser att det inte är nog.
Och då...Och då, min kära, kommer det att vara för sent för dig.
Kom igen, kom igen.
Folket i Underlandet,
får jag presentera er Drottning.
Anastasia?
Förlåt.
Okej, Cyrus. Jag vet att du finns där ute någonstans.
Visa mig nu.
Jag kommer för att hämta dig.
Alice, jag kommer för att hämta dig.