Ingen trodde Alice når hun snakket om opplevelsene
i Eventyrland.
Hjerterknekten og jeg tok henne tilbake for å finne
hennes kjære.
Han er her. Jeg føler det.
Det er noen som vil prøve å stoppe henne.
Vi oppnår ikke det vi vil før hun har brukt alle ønskene.
Men Alices største eventyr har så vidt begynt.
Tidligere i Eventyrland...
Kanskje du har lurt alle. Men jeg vet hvem du egentlig er.
Folk ønsker deg død.
Jeg står fast. Alice, hva skjer?
Anastasia! Jeg har det.
Så du skal hoppe gjennom et magisk speil?
Vi kan være hvem enn vi vil.
Neste stopp: Eventyrland.
Hva gjør dere?
Mor.
-Fulgte du etter oss hit? -Det stemmer.
Skal du stikke av med denne...
...taperen.
-Er det det som skjer? -Det er ikke din sak.
Jeg fødte deg, kjære.
Hvis du skal ødelegge livet ditt, så absolutt.
Det er ikke ødelagt, mamma.
Jeg fant Will.
Jeg vet det.
Det er tragedien.
Hei!
Jeg ville ha en dronning til datter.
Men hva fikk jeg?
En fiasko.
Jeg er endelig lykkelig.
Med ham?
Jeg slet ikke hele livet
for at du skulle ta plassen min og kaste den bort.
Du er åpenbart ikke prinsessemateriale.
Men jeg trodde du kunne finne en adelsmann.
Ikke ham.
-Will Scarlet, tyven. -Jeg er ikke tyv. Ikke nå lenger.
Hva slags liv kan han gi deg?
Han trenger ikke å gi meg noe.
Jeg elsker ham.
Du kan ikke leve på kjærlighet, Anastasia.
Når du lærer det på den harde måten, kommer du tilbake hit hvor du startet.
Men ta med deg en bøtte når du kommer.
For den eneste måten du slipper inn i huset mitt på,
er for å tømme nattpotten min.
Av sted med dere.
Jeg har i det minste søstrene dine.
Ikke hør på henne.
Jeg skal skape et liv for oss, bit for bit om jeg må.
Jeg elsker deg...
...for den du er,
ikke for den jeg ønsker du skal være.
Kom igjen.
Farvel, mor.
Sånn.
I tilfelle det blir regn, snø,
eller noe som kan falle ned fra himmelen.
Beklager, Will.
Hvis jeg ikke hadde bestukket deg med det ønsket, hadde du aldri...
Cyrus sa alltid at de hadde konsekvenser.
Nå forstår jeg.
Jeg skal få deg ut av dette.
Hvis jeg finner Cyrus, så kan vi...
Hvem er det jeg lurer?
Jeg vet ikke engang hvor han er.
Da er det bra jeg gjør det, kjære.
Kanskje vi kan hjelpe hverandre.
-Hvorfor ville jeg hjelpe deg? -Det er utrolig hva folk
er villige til når de rette omstendighetene dukker opp.
Det finnes ingen omstendighet som noensinne...
Selv ikke å finne ut hvor din dyrebare ånd er?
Ja.
Du kan stige ned fra din høye hest
så vi kan inngå en avtale.
Hva slags avtale?
En som fikser et problem vi deler.
Jafar.
Dere samarbeider. Hvordan er han et problem for deg?
Han er bare et verktøy.
Men når det tar slutt,
må jeg sørge for å ha makt til å beskytte meg selv.
Vil vel ikke ende opp som vennen din her.
Han var vennen din også en gang.
Mer enn en venn, virker det som.
Eller var han også et verktøy?
Det er problemet ditt, Alice.
Du dveler ved fortiden
når du bør tenke på fremtiden.
Hva vil du jeg skal gjøre?
Hjelpe meg å skaffe noe.
Bare litt magi formet av støv.
Det er en dagsreise unna.
Det vil beskytte meg mot svart magi, som Jafars.
Hvis du vil ha det, kan du skaffe det.
Gjerne, vennen,
men det er en grunn til at noe så kraftfullt er urørt.
For de fleste er det et selvmordsoppdrag.
Tror du jeg går med på å risikere livet?
Nei, ikke om du ikke får nok i gjengjeld.
Derfor foreslår jeg et bytte.
Skaff meg støvet,
og jeg hjelper deg å finne ånden.
Jeg finner ham selv, takk.
Ikke om du ikke vet hvor du skal lete.
Jafars tårn er skjult, innhyllet i magi.
Du kan stå foran det uten å vite at det er der uten min hjelp.
Hvis du vil finne Cyrus, er jeg ditt beste valg.
Faktisk ditt eneste valg.
Hva gjorde de mot deg?
I dag...
var det de store steinene.
Noen like store som en mann.
Han tvinger meg til å flytte dem
fra bunnen av steintrappen til toppen.
I hvilken hensikt?
Ingen.
Hvorfor har har deg her?
Som deg,
har jeg noe han vil ha.
-Hva da? -Spiller ingen rolle.
Fordi han får det aldri.
Så straffen min fortsetter.
Ikke lenge til nå.
For i dag kommer vi oss ut herfra.
Sikkert på at det er her?
Jeg har ikke sett ett bær og jeg er sulten.
Ja, det var mange her sist uke.
Og fisken vi tok forleden dag?
-Noe igjen? -Nei. Bare beina. Vi...
kan trekke de i vann lenge nok og kalle det suppe.
Neimen, ser du der?
Det blir en fin stuing.
Nei, ikke!
Disse soppene forstørrer deg. Vi passer knapt i vognen fra før.
Er vognen for liten for deg?
Nei, selvsagt ikke.
Det er alt vi trenger.
Beklager, kjære. Jeg gjør så godt jeg kan.
Ja. Jeg trodde ting var annerledes her.
Da jeg hørte om Eventyrland,
tenkte jeg at "eventyr" betød noe utrolig.
Ikke "utrolig om vi klarer oss".
Jeg elsker deg. Jeg lover at vi vil klare oss.
Det brødet lukter himmelsk!
Kan du avse et brød, kompis?
Kan ikke. Det er til palasset. Det skal være et ball
og hver smule er bestilt.
Takk skal dere ha.
Kanskje vi skal gå.
Men vi har ikke funnet bær.
Nei, til ballet. Vi bør gå.
Det er visst fantastisk inne i palasset.
Det er en liten ulempe at vi ikke er invitert.
Når har det stoppet oss?
Vi kan ha godt av nye omgivelser.
Enda viktigere, noe av det brødet.
Det holder ikke med den kjolen.
Vi må låne en ny en til deg.
Hvor er dette støvet?
På andre siden av Great Divide.
Jeg har hørt om det.
Det er et mørke der.
Det er mørke overalt der solen går ned.
Bare så det er klart,
du skal få det magiske støvet. Men når alt er over,
er Jafar ditt minste problem.
La meg tippe.
Du skal la meg lide for hva jeg gjorde mot din Curys.
Jeg er ikke det monsteret du tror.
Jeg drepte ikke Cyrus.
Å være fanget er det samme som døden for ham.
Men ikke for deg.
Det fikk deg tilbake til Eventyrland.
Hva håper du å oppnå av alt?
Du har makt, rikdom.
Hva mer trenger du?
Det finnes noe verken rikdom eller makt kan gi deg.
Hva da?
Alle kom til Eventyrland på søken etter noe mer.
Jeg husker ei lita jente i blå kjole
som ønsket sin fars kjærlighet.
Du og jeg er helt forskjellige.
Begge vil ha noe vi ikke har, Alice.
Det spørs hva vi er villige til å gjøre for å få det.
Fortell meg igjen hva du så.
Gangen leder nordover til en trapp som kun går ned.
Og vaktene?
Bare noen. Det bekymrer meg.
Hvorfor det?
Jafar er årvåken. Alltid i forkant av fiendene.
Hvis han har få vakter inne...
Har han kanskje de fleste utenfor.
Da venter til det blir mørkt og flykter i ly av mørket.
Jeg har sett andre prøve.
Ingen lyktes.
Men ingen var like bestemt som deg.
Trikset er å ikke se stengene, men det som er utenfor.
Du har noen du er glad i.
Familie?
Jeg...
...hadde en gang et liv.
Det er tapt nå.
Da venter et nytt liv på deg.
Etter et liv i en flaske, vet jeg at
ingen fortjener å være en annen manns fange.
Hvis jeg skal bli fri, skal du også det.
Gjenstanden du ba om.
Jafar!
-Hva vil du? -Jeg er fascinert av deg, kanin.
Ikke som en "hovedrett" håper jeg?
Slapp av, du er for verdifull til å bli mat.
For en lettelse!
Jeg lurer på hvorfor en som har kjent Alice så lenge
ville svikte henne sånn?
Jeg har ikke kjent henne så lenge. Jeg er mer en bekjent.
Du har et problem og jeg er flink med løsninger.
Jeg tilbyr deg å hjelpe deg med gjelden til dronningen.
Jeg krever bare at du hjelper meg.
-Med hva? -Alice.
Du har kjent henne siden hun var liten.
Jeg må vite alt om henne,
spesielt alle hun har vært glad i.
Har vi en avtale?
Min venn.
Ikke se ned.
Orang! Jeg trenger noe her oppe!
Nei!
Ser du etter meg?
Jeg har ikke sett dette stedet.
Få har overlevd for å fortelle om det.
Betryggende.
Så hvor er dette magiske støvet?
Der borte.
Over kløfta?
-Det er vel ikke en bro... -Dessverre ikke.
Og magien din?
Hvis jeg kunne ha skaffet det, hadde jeg ikke gjort det?
Kanskje det er umulig?
Ikke for alle.
DEN MED RENT HJERTE KLARER SPRANGET
"Den med rent hjerte klarer spranget."
Det er visst en test.
-Hvordan vet du at jeg består? -Jeg gjør ikke det.
Oss i mellom så har du større sjanser.
Jeg har mye.
Men rent hjerte er ikke en av de.
Se. Det er vakrere enn jeg forestilte meg.
Det kjennes ut som buksene er feil vei.
Ikke vri deg. Folk glaner.
Det er fordi vi ikke hører til, Anna.
Bare forestill deg det et øyeblikk. Hvis vi tror det,
vil de også det.
Se på all maten.
Synd å la den gå til spille. Kommer du?
-Straks, jeg skal bare se meg rundt. -Ok. Straks tilbake.
-Så vakker du er. -Takk!
Jeg beundret kronjuvelene, kjære.
De er til å dø for.
Jeg beundret kronjuvelene, kjære.
Hallo, kjære.
De fleste bruker "Deres Majestet".
Beklager, jeg mente ikke...
Nei da. Trenger ikke å beklage.
Min lady?
Gjerne det.
Det er lenge siden jeg har vært på et ekte ball.
Er det mange uekte?
Absolutt.
Jeg må innrømme at jeg synes de...
er kjedelige.
Jeg er desperat etter nye omgivelser.
Ja.
Ja, jeg kjenner følelsen.
Jeg kjenner alle kvinner i hoffet mitt.
Hvorfor har jeg ikke sett deg før?
Enten har du ikke sett godt nok,
eller kanskje jeg ikke er en lady.
Tyv! Ta ham!
Kom igjen, gå.
Sire, hans invitasjon er en forfalskning.
Det er kjolen min!
Hun stjal den fra vognen min!
Hun er en simpel tyv!
Bedrager!
Bondetamp.
Vi klarte det.
Klarte det? Vi ble tatt.
Nei, vi tok.
Dette vil vare minst en uke.
Og vi slipper de stappede skjortene. Bokstavelig talt.
Ikke sant?
Ja.
Kom, la oss dra hjem. Brødet er varmt.
Hvordan vet jeg at det ikke er et triks? At du planlegger jeg skal falle.
Så må jeg bruke et av ønskene for å redde meg selv.
I så fall hadde jeg dyttet deg.
"Den med rent hjertet klarer spranget."
Ingen kan hoppe over dit,
uansett hvor rent hjertet er.
Med mindre det er poenget.
-Hva mener du? -Det er umulig.
Det er en gåte.
Kanskje det er et billedlig sprang. Som troens sprang.
Troen på hva?
-Jeg vet ikke. -Jeg hadde så høye forhåpninger til deg.
Du kan glemme å se ånden din igjen.
Vent.
"Den med rent hjertet klarer spranget."
Kanskje jeg bare må tro på det reneste i hjertet mitt.
Kjærligheten til Cyrus.
Troen på ham vil føre meg over.
Er du sikker?
Når to mennesker elsker hverandre,
kan de oppnå hva som helst.
Gid det var sant.
Våre hjerter er sammenflettet.
Dronning!
Hallo!
Dronning!
Kan noen høre meg?
Hun mislyktes.
-Tilbake til palasset, Deres Majestet? -Det er jeg
som sier når vi skal dra!
Vi mislyktes.
-På tide å dra hjem. -Beklager, sa du
-at du ville... -Hjem.
-Til moren min. -Nei.
Glem det.
Det er ikke helt som vi så for oss.
Ingenting er som vi så for oss.
Du skal ikke tilbake til moren din. Hun vil aldri glemme det.
Jeg sa ikke at vi skulle komme tomhendt.
Hva mener du?
Vi skal stjele kronjuvelene.
Unnskyld?
Jeg så dem på palasset. I en kiste utenfor hovedsalen.
Will, kom igjen.
Sa du ikke at det var ok å stjele om det var for en god sak?
Var det ikke det du gjorde sammen med Modige menn?
Stjal fra de rike og ga til de fattige? Vi er fattige.
Forskjellen er at ingen gir oss noe.
Anna...
Vent under balkongen på østsiden av palasset.
Jeg sniker meg opp, tar juvelene og slipper dem ned til deg.
Vi var jo ferdige med alt det. Stjeling og livet på rømmen.
Derfor er det perfekt. Én siste gang.
Så forsvinner vi gjennom speilet
og selger rikdommen.
Og vi er hjemme igjen uten frykt for å bli tatt.
-Du har tenkt nøye over dette. -Ja.
Det er vår beste sjanse til å leve det livet vi så for oss.
Jeg trodde jeg var din beste sjanse.
Det kommer til å gå.
Det må gå.
Vi får bare én mulighet.
Klar?
Hva gjør du?
Sørger for at jeg ikke sinker deg.
Du vet hva du må gjøre.
-Lykke til, Cyrus. -Jeg forlater deg ikke.
-Ingen tid til å diskutere. -Når Jafar finner ut
at du så meg rømme uten å varsle vaktene,
-vil han drepe deg. -Nei.
Hva mener du?
Stol på meg.
Jeg vet det.
Du kjenner vaktskjemaet like godt som meg.
Hvis du ikke drar nå, har du ingen sjanse.
Farvel.
Og lykke til.
Du også, min venn.
Liker hun teselskap?
Det er innsikten du gir meg.
Det er sant.
Det vet jeg allerede.
Jeg vet alt du har fortalt meg.
Slutt å hale ut tiden!
Hun har en svakhet.
Den svakheten er at hun bryr seg om folk.
Du må fortelle meg hvem andre i Eventyrland som er viktig for henne.
Nok til at hun vil ønske at de skal leve.
Jeg vil hjelpe deg, men jeg vet ikke om noen...
Lurer på hvem som innførte begrepet: "Harelabben bringer lykke."
Det var vel ikke kaninen?
Det neste minuttet
-kan jeg reversere problemet ditt. -Vær så snill.
-Jeg kan gjøre deg hel. -Vær så snill. Hva som helst.
Hvem andre i Eventyrland bryr hun seg om?
Tikk takk.
Det er noen. Men de er ikke i Eventyrland.
Hallo?
Kan noen høre meg?
Alice!
Er det noen der?
Alice!
Hvem er det?
-Alice. -Kom frem!
Hallo, Alice.
Fint å se deg igjen.
-Hva er du? -Jeg er her for å hjelpe deg.
Vet du hvor jeg finner det magiske støvet?
Kanskje.
-Jeg vet mye. -Kan du vise meg?
Ikke ennå.
-Hvorfor ikke? -Du har ikke fortjent det.
Fortell hva jeg må gjøre.
Du vet hva du må gjøre, Alice.
-Egentlig ikke. -Da du var innelåst,
drømmene dine. Husker du drømmene?
-Ja. Jeg drømte om Cyrus. -Hvorfor?
Jeg elsket ham og jeg trodde han var død.
Fordi du ønsket hevn.
Nei.
Du drømte om hva du ville med de som tok ham.
Det er ikke sant.
Alice, jeg er deg! Du kan ikke lyve. Du kan ikke lyve for deg selv.
-Hva gjør du? -Hjelper deg å få det du vil!
-Hva da? -Sjansen til å drepe Rød dronning!
Kom igjen.
Men hun skal fortelle hvor Curys er.
Og du tror henne?
Hva foregår her?
Gjør det, Alice.
Jeg er den du kan stole på!
Du er en visjon. Du er i hodet mitt.
Jeg er i hennes hode også. Jeg vet det du vet.
Jeg vet hva hun vet. Drep henne, så forteller jeg hvor Cyrus er!
Magien hennes fungerer ikke her. Hun er forsvarsløs.
Som du var da hun tok Cyrus.
Hun har vært slem hele livet. Vi har vært snille.
Hvor har det gitt oss?
Hun er dronning og vi lider.
Alice.
Vær så snill.
Gjør det!
Beklager...
...men noen må sørge for at du får din straff.
Men det blir ikke meg.
Alice.
Gratulerer, du klarte det.
Men hun lever.
Absolutt. Det var en test.
Du har et rent hjerte.
Vil du?
-Det magiske støvet. Vi klarte det. -Ja.
Jeg forstår ikke.
Hvorfor drepte du meg ikke?
Du hadde fått alt du ønsket.
Jeg er ikke som deg.
Nei.
Du er vel ikke det.
Vakker, ikke sant?
Kom igjen, gi det til meg.
Først forteller du hvor Cyrus er.
Alice, er det ikke nok å være et godt menneske?
Du løy.
Absolutt. Vi må ikke glemme
at én av oss hadde et rent hjerte.
-Jeg ga deg livet. -Nei.
Ingen har gitt meg noe.
Jeg har tatt alt jeg har.
Hva med alt du har mistet?
Ta vare på deg selv, Alice.
Vi sees nok snart.
Du kan ikke ha ønskene for alltid.
Eller håpet om å se Cyrus igjen.
Jeg vil se ham igjen.
Hørte du det?
Jafar kverker oss om noen slipper unna.
La oss ta en titt.
Takk, kanin.. Jeg tror det var nyttig.
-Kan jeg gå? -Ikke helt.
-Jeg har fortalt alt. -Ikke sikkert det er mer å si,
men det er mer å gjøre.
-Jeg vil ta en tur. -Du har teppet.
Til et sted kun du kan ta meg med.
-Begynn å grave. -Jeg kan ikke bare dra.
Dronningen vil vite at noe er galt
-og da vil hun... -Du jobber for meg nå.
Eller må jeg minne deg på det?
Kanin!
Ikke gjør det.
Kanin!
-Bare gå. -Hva?
Finn henne. Gå!
Kanin?
Det er nytteløst å motstå deg, Jafar. Jeg gjør som du sier.
Du tok riktig valg.
Selv om du kom deg ut av tårnet,
kommer man ikke langt.
Hva skal det bety?
Bare vær glad du ikke fant ut det. Grav hullet.
Til hvor?
Du vet hvor.
Å snike seg inn på ballet mitt var en ting.
Jeg beundret modigheten.
Men å stjele fra meg?
Hva gikk det av deg?
-Spiller det noen rolle? -Kanskje.
Du har større rikdom enn noen i riket.
Du vil knapt savne det.
-Jeg trenger det mer enn du. -Hva skal en bondetamp med juveler?
-Hva skal en konge med dem? -Det er sånn det er.
Min verden, fylt med rikdom. Og din...
fylt med lengsel.
Våre riker passer ikke sammen.
Du tok meg.
-Hva blir min skjebne? -Det spørs på deg.
Det er noe ved deg, jente.
Livet ditt...
var vel ikke livet du var ment for?
Det er alt jeg trenger.
Så hvorfor stjeler du?
Hva om juvelene tilhørte deg i stedet for at du måtte stjele dem?
-Skal du gi dem til meg? -Kanskje.
Til hvilken pris?
Din hånd.
Ekteskap.
Jeg har lett etter en dronning.
Og du passer bra.
Det du har...
...er langt mer enn din skjønnhet. Det du har er mer uoppnåelig.
Trangen etter å være mer enn du er.
Det er sånn man hersker.
Og det...
...er det jeg ønsker ved min side.
-Hva om jeg elsker en annen? -Han fra ballet?
Kjærlighet er en nobel ting.
Men hvor langt vil den ta deg? La oss si du selger dette.
Hvor lang tid tar det før du er der du begynte?
Og den kjærligheten du holder fast i,
det tar ikke lang tid før du innser at den ikke er nok.
Da, kjære, er det for sent for deg.
Kom igjen.
Eventyrlands folk,
her er dronningen deres.
Anastasia?
Jeg beklager.
Cyrus, jeg vet du er der ute.
Vis meg.
Jeg kommer og finner deg.
Jeg kommer og finner deg, Alice.