Ingen troede Alice, da hun fortale om Eventyrland.
Hun forelskede sig i ånden Cyrus, og Hjerter Dame skilte dem ad.
Vi må hjælpe hende.
Så Hjerter Knægt og jeg tog hende med for at finde sin store kærlighed.
-Nogen prøver at stoppe hende. -Pigen må bruge alle sine ønsker.
Men Alices største eventyr er kun lige begyndt.
Tidligere...
Bandersnatch angreb.
-Dræbte du den? -Nej, en ung kvinde og en mand.
-Hvem var han? -Hun kaldte ham Knægt.
-Hvem er Anastasia? -Det handler om et knust hjerte.
-Jeg elsker dig, Anastasia. -Og jeg elsker dig.
FOR MANGE ÅR SIDEN I AGRABAH
Dreng! Ilden dør ud, dreng.
-Dreng! -Der var ikke mere kul. Jeg...
Ingen undskyldninger!
Jeg burde smide dig tilbage i rendestenen.
Måske endnu en nat uden mad vil minde dig om at forberede dig.
Dreng. Vend dig bort.
Hun brænder os, hvor vi står.
-Undskyld... -Du arbejder på markedet.
-Hvad laver du her? -Jeg tænkte...
Jeg spørger, hvorfor du forstyrrer mig.
Du må vide, hvad jeg kan gøre ved dig.
Døden ville være velkommen i forhold til min fremtid.
-Jeg vil lære. -Lære?
Sort magi. Så folk en dag vil frygte mig.
-Som de frygter Dem. -Nej.
Vær god. Jeg vil gøre alt for Dem.
-Magi er ikke til at bekæmpe bøller. -Det er ikke...
-Hvad så? -Jeg vil have hævn.
Over hvem?
-Gå din vej, før jeg... -Sultanen.
Hvorfor skulle en som dig bekymre sig om sultanen?
Fordi han er min far.
Er det sandt?
Intet er vigtigere mellem to personer end ærlighed.
Du ser ikke royal ud i mine øjne.
-Han forlod mig! -Hvorfor dog?
Fordi jeg er hans bastard, som han siger.
Jeg hader ham med 1.000 soles ild.
Endelig... Ærlighed.
-Hvad er dit navn, dreng? -Jafar.
I morgen begynder vi at se, hvad du kan, Jafar.
Vidunderligt.
Der er en fordør, søde. Du burde prøve den en dag.
Jeg troede, at du foretrak os skjult.
Du lader til at have for vane at holde ting skjult.
Forlad os, kære tvillinger.
Intet er vigtigere mellem to personer...
...end ærlighed. Er du ikke enig?
-Hvad drejer det sig om? -Du fortalte ikke om Alices ven.
Hjerter Knægt.
Det var en ligegyldig detalje. Han er blot en kujonagtig tyv.
-Han betyder intet. -Faktisk skaber han problemer.
Så jeg vil sige, at han betyder meget.
-Hvorfor bragte du ham hertil? -Fordi det ikke var så enkelt.
Ellers havde du gjort det selv.
Jeg havde brug for en, Alice stolede på.
Og det var Knægt. Han tjente til formålet.
-Og nu er det udtjent. -Nøjagtigt.
Så er der intet problem. Eliminer ham fra spillebrættet.
-Du bør ikke gå efter Hjerter Dame. -Hun stjal flasken.
Hun har nok også Cyrus.
-Så du går imod hjerterhæren alene? -Hvis jeg må.
Der er en klogere måde. Spil de kort, du har fået.
-Dine kort er ikke så gode. -Derfor bluffer vi.
Vi ved, at den hvide kanin arbejder for Hjerter Dame.
Det må vi udnytte og narre ham til at fortælle om Cyrus.
Eller vi kan hænge ham ud over en klippe, til han fortæller det.
Vi må arbejde på dit pokerfjæs.
-Hørte du det? -Ja.
Nogen er efter os.
Jeg ville sige flere.
Kan du genkende dem?
De er gældsopkrævere for Kålormen.
-Hvilke muligheder har vi? -At dø eller løbe.
Jeg bryder mig ikke om den første. Til venstre.
Efter ham!
De slipper væk!
De er efter mig. Vi deler os.
-Vi bør blive og kæmpe. -Du bliver, og jeg går. Herovre!
-Nej, Will! -Jeg klarer mig. Jeg kender skovene.
Jeg kom intet til. Vi mødes i Tulgey.
Det er bare en omvej, Cyrus. Jeg er hos dig snart.
Vær god... Jeg har ikke spist i dagevis.
Det skulle du have tænkt på før din forbrydelse.
Jeg har begået forfærdelige fejl, men jeg sulter. Bare et ben?
Se, om du kan finde en stump.
I alle de dage, vi har været her sammen...
...har jeg aldrig set dig tigge sådan for noget.
Da slet ikke mad.
Jeg er ligeglad med mad.
-Ville du have et ben? -Det er et ønskeben.
-Vil du ønske dig ud herfra? -Noget i den retning.
Vi må være gået forbi ham. Gå den vej.
Se langs bredden.
Alice?
Troede du virkelig, at hun kunne det helt selv?
-Pokkers. -Hej, Will.
Så jeg klatrer ned af klippen efter ham-
-da den dumme ged ser en busk på størrelse med en kikært.
Men han må spise den og tager ét skridt...
...og falder ned.
Man må aldrig undervurdere en geds dumhed eller appetit.
Tak, fordi du reddede ham, selvom det var ufortjent.
Det er mit job.
Denne vin er en belønning for dit gode arbejde.
Mange tak, Jafar. Må du hvile godt.
Nej, ikke endnu.
Hvornår må jeg studere magien i den bog?
Når du er klar. Det er du ikke.
Men nu skal du lære maskerings- fortryllelsen, som du så gerne ville.
Var det ikke umuligt, fordi det kræver en menneskelever?
Jo, men du har lige skaffet os en.
Den vin, du gav Akil, var forgiftet. Han dør snart.
-Men Akil har intet gjort. -Så sandt. Han er en god mand.
Her er modgiften. Du kan give ham den.
Men så får vi ikke leveren, og du kan ikke lære fortryllelsen.
-Ved du, hvad det her er, Jafar? -En slange.
Ved du, hvorfor jeg omgiver mig med dem?
-Nej. -På grund af deres sande essens.
Deres vigtigste egenskab. Når de må, skifter de ham og genfødes.
-Det er, hvad du må gøre. -Ved at lade en uskyldig dø?
Ved at vise mig, at du vil gøre alt for at få, hvad du vil have.
Vil du?
Eller er du stadig den lille dreng, fuld af vrede men intet andet?
Nå... Nu ved vi det.
Tillykke, Jafar. Du er genfødt.
Herre... Hun har ham. Hjerter Knægt.
-De er på vej til paladset. -Godt.
-Kan jeg gøre andet for Dem? -Nej, jeg tager den herfra.
-Mind mig om at belønne dig. -Ja, herre.
Du skulle aldrig være kommet tilbage til Eventyrland.
Hvad tilbød din kæreste dig, som kunne overvinde dit instinkt?
Ikke min kæreste. Jeg er ikke tiltrukket af søde kvinder.
Hvad har du foretaget dig? Tigger, låner og stjæler du stadig?
For pokker da...
Du har narret alle dem til at tro, du er dronning.
Men jeg ved, hvem du virkelig er, Anastasia.
-Du kan ikke stoppe. -Hvor længe skal jeg være her?
Hvad med at starte med for evigt?
-Han er ikke derinde. -Hvem?
Du leder vel efter Hjerter Knægt?
-Han er der ikke. -Hvordan ved du det?
For så var jeg derinde for at få min belønning.
Du er en af dem, der var efter ham.
Men desværre ikke den, der fangede ham.
Fangede nogen ham?
Jeg har svært ved at tale sandt til folk med sværd.
Hjerter Dame tog ham.
-Er du sikker? -Jeg har blå mærker som bevis.
Jeg ved, hvad jeg må gøre. Tak...
Elizabeth. Men folk kalder mig Lizard.
Alice. Ønsk mig held og lykke.
-Vent, går du efter ham? -Nej, efter hende.
Hjerter Dame? Det kan du ikke alene.
-Hvorfor siger alle det? -Fordi det er sandt.
Hvad pokker... Jeg kommer med.
-Jeg bad dig ikke om det. -Han skylder mig noget.
Og døde mænd kan ikke betale deres gæld.
-Tillykke, majestæt. -Med hvad?
-Med Knægten. -Nyheder spreder sig hurtigt.
Ja, de gør.
-Hvorfor trækker han stadig vejret? -Undskyld?
Knægten er i din fangekælder, men hvorfor?
Du ville have ham fjernet. Han er fjernet.
Han hjælper ikke, hvis ingen kan se ham.
-Skal jeg sætte ham i galgen? -Læg hans hoved på blokken!
En offentlig henrettelse, så alle kan se prisen ved at hjælpe Alice.
Har du overvejet, at han måske er mere værd for os i live?
Mere værd for os?
Eller for dig?
-Har du noget at sige? -Har du?
Du sagde ikke, at han hjalp Alice, og nu tøver du med dræbe ham.
Måske er der en grund til din manglende handling.
Lad os se, om du er en kvinde, der er villig til at gøre alt.
Eller bare en lille pige med en stjålet krone og intet andet.
Lad mig gøre det klart denne gang.
Dræb ham.
Denne bog indeholder al verdens viden om ånder.
Ånder. Var det, hvad du ikke ville dele med mig?
Jeg måtte vente, til du var klar. Og nu er du.
Heri er en fortryllelse, vi kun kan udføre med de tre ånders magt.
Så kraftfuld, at selv jeg med al min magi ikke kan lære den.
Men nu jeg har en partner...
Hvad kan være så svært, at det kræver os begge?
Hvis det lykkes os, bliver vi de mest magtfulde troldmænd, verden har set.
Vi kan ændre selve magiens love.
Og når vi har gjort det...
...kan vi få alt, hvad vi ønsker os.
Og det vil du dele med mig?
Din generøsitet... Hvordan kan jeg dog betale dig tilbage?
Jeg har ventet mange år på en, der var værdig til det, Jafar.
Ligesom du har ventet på at få din hævn.
Ikke blot over din far, men over alle dem-
-der har nedværdiget dig eller tvivlet på dig.
Ingen har vist mig sådan venlighed.
Ingen har nogensinde elsket dig, som jeg gør.
-Jeg er der næsten. -Hvad laver du?
-Undskyld? -Vis mig dine hænder.
-Jeg forstår ikke? -Du holder noget.
Det så jeg. Vis mig dine hænder.
Godt.
Skarp. Det må have taget lang tid.
Dronnings slot er et tricky sted.
Ja, jeg stjal fra tvillingerne hvert halve år.
-Uden at blive fanget? -Jeg havde en god læremester.
-Knægten? -Selvfølgelig.
Du gør det ikke for at få en gæld betalt, vel?
Jeg levede på gaden. Han tog mig til sig-
-så jeg havde et sted at sove, han lærte mig alt.
-Det er jeg ked af at høre. -Han kan være vanskelig.
Men han har hjertet på rette sted.
Det lyder, som om I er nære venner.
-Medmindre... Var I? -Nej.
Nej, jeg mener... Det ville aldrig. Vi løb bare rundt sammen.
Vi stjal. Nogle gange for Kålormen, og nogle gange bare for sjov.
-I stjal for sjov? -Will var deprimeret efter Anastasia.
Så dukker det navn op igen, Anastasia. Hvem er hun?
Jeg har aldrig mødt hende, men hun har ødelagt ham.
Alle siger Will forlod Eventyrland pga. gæld. Det tror jeg ikke.
Stedet mindede ham om hende.
Han kunne ikke holde det ud længere.
Hvad laver du her? En dronning skal vel undgå at få beskidte hænder.
Det får jeg nu stadig. Men jeg får andre til at gøre dem rene for mig.
Så du kommer for at fryde dig over, at du gjorde det rette dengang?
-Ikke derfor. -Hvorfor så?
Jeg kom for at fortælle, at kaninen om lidt fører dig ud af Eventyrland.
Han skal føre dig tilbage.
-Gør han det? -Jeg mener det.
Er det nu, du fanger mig på flugt? Så du har en grund til at slå mig ihjel.
Jeg har brug for en grund til ikke at slå dig ihjel.
-Jeg kender folk, der ønsker dig død. -Og du gør, hvad andre beder dig om?
Du forstår det ikke. Jeg prøver at gøre det godt igen.
Jeg har ikke brug for din medlidenhed, Ana.
Jo, for uden den har du ingenting, heller ikke dit hoved.
-Når kaninen kommer... -Jeg tager ikke med.
-Vær nu ikke dum, Will. -Hvis jeg er det, skyldes det dig.
Du er et slet menneske, der begår slette handlinger.
Men der er en ting, end ikke du nænner.
-Hvad er det? -At slå mig ihjel.
Faktisk vil jeg vædde med det. Personligt tror jeg ikke, du kan.
Du burde vide, at det er den sikreste måde at få mig til at gøre det.
Du kan ikke.
Undskyld mig, hvad sker der?
Der skal være en henrettelse.
Undskyld mig.
Jeg har en kniv.
-Hvad står der? -Knægten.
De henretter ham. I dag.
Hvad skal katapulten bruges til?
Fanger du hovedet, får du en gratis middag.
Smukt.
Så barbarisk som altid.
Der kommer en til.
-Vi må redde Will. -Hvordan? Det ser ret dystert ud.
Det har jeg faktisk.
Slå Knægten ihjel!
Hvorfor smiler du ikke?
Du ved, det smil, der ledsager en halshugning.
-Det er lige her. -Er der noget galt, partner?
Nej, men du blander dig hele tiden i mine forhold.
Det er vist dine forhold, der forstyrrer mig.
Der er noget, du vil sige. Ud med det.
Alice er her. I gården.
-Vi må bede vagterne pågribe hende. -Nej, bed blot vagterne holde øje.
Det er på tide, vi ser, hvor langt hun vil gå for at få sin vilje.
Her er lukket.
Jeg er her ikke for at drikke.
-Søger du kvinder, så er det ovenpå. -Jeg vil have den ånd, du besidder.
-Jeg har ingen ånd. -Benægt det ikke.
Rygterne løber hurtigt, sir, når der er magi involveret.
Det er ærgerligt, du er rejst langt uden grund.
Jeg er ikke klar til at give flasken videre. Jeg har et ubrugt ønske.
Det gemmer jeg til den helt rette anledning. Jeg har ikke travlt.
Det har jeg.
-Hvem er du? -Den sidste du møder.
Hvis du ikke føjer mig.
Jeg tager nemlig herfra med ånden.
Spørgsmålet er, om du kommer herfra?
Hvis du er så interesseret, ved du, at du ikke kan slå mig ihjel.
Du bliver kun dens ny hersker, hvis jeg bruger alle mine ønsker.
Du har ret. Jeg kan ikke slå dig ihjel, men jeg kan påføre dig smerte-
-i en grad så ethvert ønske virker spildt.
Jeg ønsker, at du ikke kan forvolde mig skade.
Det var et af de bedre ønsker, man kan forestille sig.
Tag hjem til kloakken, din bastard.
-Hvad sagde du? -Det hørte du godt.
Måske. Jeg vil gerne høre dig sige det igen.
Har du glemt mit ønske? Du kan ikke længere skade mig.
Det er sandt, men det kan hun.
-Slå mig ikke ihjel, jeg beder dig. -Der er værre skæbner end døden.
Nu er vi kun en flaske fra målet.
-En skål for os. -For os.
Før Knægten ind.
-Slå ham ihjel! -Slå forræderen ihjel.
-Slå Knægten ihjel. -Af med hovedet.
Han fortjener at dø.
Lad os se hovedet rulle.
Rengør I dem aldrig?
Slå forræderen ihjel.
-Dræb ham nu. -Kom så.
Sådan. Dræb ham.
Nej!
Hvad sker der?
Det var pokkers.
Stop dem. De prøver at flygte.
Lad dem ikke slippe væk.
Nej!
-Jeg troede, jeg var færdig. -Havde bødlen været højere, var du.
Godt. Men hvordan i alverden slipper vi ud herfra?
-Kom, denne vej. -Lizard, du slog ham bevidstløs.
Hvad tænkte du på? I kunne begge være blevet dræbt.
-Tak ville være på sin plads. -Tak.
-Også til dig, Lizard. -Følg mig, til højre.
-Vi har fået selskab. Lad os smutte. -Herovre.
Der er Knægten.
Hej, Alice.
-Hvem i alverden er det? -Det siger jeg senere. Vi skal væk.
Skal I allerede af sted?
-Jeg distraherer dem, løb. -Nej, Lizard.
Lizard!
Det er på tide, vi mødes. Jeg hedder...
Jeg ved, hvem du er, Jafar.
-Cyrus har fortalt mig om dig. -Aha.
Jeg har vist også fundet ud af lidt om dig i dag.
-Hvad? -At du vil gøre alt for en ven.
Det er faktisk rørende.
Stop det, han har intet gjort.
-Jeg beder dig. -Det behøver du ikke.
Du kan bruge et ønske.
Det er farligt.
Ønsk nu, Alice.
Jeg ønsker at dø, hvis Knægten dør.
Nej, Alice.
Et flot træk, Alice.
-Det var et. Så har du to tilbage. -Først må du slå mig ihjel.
-Vent, det kan du ikke, vel? -Sandt.
Du skal være i live for at bruge ønskerne.
-Men du behøver ikke være hel. -Alice.
Du behøver blot at ønske, det stopper. Så forsvinder smerten.
-Prisen er nogle få ord. -Jeg overlader aldrig Cyrus til dig.
Er du sikker?
Du må slå mig ihjel, Jafar. Jeg ønsker aldrig noget for dig.
-Alice, klarer du den? -Ja.
Kom. Lad os komme væk, mens vi kan.
Jeg kan rigtignok ikke slå jer ihjel, men der er skæbner værre end døden.
Jeg kan ikke bevæge mig. Hvad sker der?
-Hvad sker der, Alice? -Stop ham. Få ham til at stoppe.
De havde ret, Deres majestæt. Han er mere nyttig levende end død.
Når du ikke vil bruge ønskerne til at hjælpe dig selv-
-vil jeg ødelægge det, du holder af, og såre dem, du elsker.
Indtil du ikke har andet valg. For du har en svaghed, Alice.
Den har jeg set i dag. Du har et godt hjerte.
Tro mig, det vil jeg udnytte.
-Hjælp ham. -Hvorfor skulle jeg det, skat?
Fordi du ikke er ligeglad.
-Du kender mig ikke. -Jo, jeg gør... Anastasia.
-Du kan hjælpe ham. -Det kan du, ønsk noget.
-Fortsætter du med det, så... -Hvad så? Slår du mig ihjel?
Det kan du ikke. Du tror, du står stærkest, det gør du ikke.
Det er ikke min ven, der er forvandlet til sten-
-og som elsker mig.
Du kan blive ved med at opføre dig som den pige, du var, da vi mødtes-
-eller du kan tage at blive voksen og bruge din sunde fornuft.
-Uanset hvad, ved du, hvor jeg er. -Du sætter mig ikke i fængsel?
Eller udsætter mig for tortur, indtil jeg gør, som du vil?
Kan du ikke se det, min skat, du er allerede i fængsel?
Hvad er Eventyrland ellers?
Du er min, Alice. Fra nu af bliver det kun værre.
Indtil du gør, hvad du må gøre... Ønske.
Du ved det sikkert allerede.
Din elskede har brugt sit første ønske i dag.
Du ved nok, hvad det betyder. Snart er buret unødvendigt.
For du vil være tilbage, hvor du hører til... I din flaske.
-Hvad er anledningen? -Jeg har hørt et rygte.
-Den tredje ånd? -Lige her i Agrabah.
En god udvikling, nu da vi har rejst så langt for at få fat i de andre.
Jeg er sikker på, jeg snart har den tredje ånd.
-Så er jeg klar til fortryllelsen. -Du mener, så er vi klar?
-Jafar... -Husker du, for længe siden...
Du spurgte, hvad jeg var villig til at gøre for at få min vilje.
-Hvad har du gjort? -Skabt et serum, der udvinder magi.
Det ved du nok, det stod i din bog.
Du elskede mig.
Nej, du elskede mig.
Gør det ikke, Jafar. Du magter ikke fortryllelsen alene.
Ingen kan alene besidde så stor magt.
Jeg er ikke alene. Jeg har jo dig. Og din magi.
Nu er det på tide, som for slangen du beundrer, at smide ham.
Tillykke, Amara, du er genfødt.
-Du har den anden halvdel. -Det passer ikke.
Det man siger om ønskeben: At når man brækker dem over-
-kan den med den største halvdel få et ønske opfyldt.
Det er noget, man siger. Som ånderne fandt på.
For at få folk til at tro, at man ikke behøver en flaske-
-for at få opfyldt sine drømme.
Så folk fortsætter med at brække ønskeben over.
I håb om at magien virker.
Men et ønskeben vil det samme som alle andre.
Det vil forenes med den anden halvdel.
Hvis vi er adskilte, gør vi alt for at finde sammen igen.
Ligesom et ønskeben.
Tekster: Jakob Jensen