Ingen trodde på Alice
när hon berättade om sina äventyr i Underlandet,
om hur hon blev kär i en ande vid namn Cyrus,
och hur Den Röda drottningen skilde dem åt.
Hon låstes in på en vårdanstalt.
Alice. Hon behöver hjälp.
Så Hjärter Knekt och jag förde tillbaka henne till Underlandet
för att hitta sin sanna kärlek.
Han är här. Jag kan känna det.
Det finns de som kommer att försöka stoppa henne.
Det vi vill kan inte åstadkommas förrän flickan har gjort alla sina önskningar.
Men Alices största äventyr har precis börjat.
FÖR MÅNGA ÅR SEDAN I AGRABAH
Kan jag hjälpa dig?
Vi ska snart ta reda på det.
Du är Farzeen Shahmed?
Du säljer halsdukar på marknaden.
Ja.
Vill du ha en?
Får jag?
Du tjänar väldigt lite pengar, och ändå är ditt hem välutrustat.
Tack.
Det var inte en komplimang, bara en observation.
Du har en mängd färska grönsaker i din trädgård,
och jag kunde inte låta bli att märka att du har två kameler utanför.
Få män i Agrabah har råd med ens en.
Och här är du...
med två.
-Jag har haft tur. -Verkligen.
Det verkar som om du har allt en man skulle kunna önska sig.
Du kanske träffat någon som kan bevilja dem.
Önskningar.
Jag vet inte vad du menar.
Min lycka beror på en familjeinvestering
-som äntligen börjat löna sig. -Är det sant?
Ja.
Jag kan förklara vidare om du låter mig stänga av spisen.
Ja.
Ja. Vi vill inte att du kokar över vattnet.
Varsågod.
Ande.
Härskare min, min vilja är din.
Han är här!
Den du talade om. Mannen med ormstaven.
Lugn. Det är inte dig han är ute efter.
Min tredje önskan! Jag vill ha den.
Ha tålamod. Jag kan hjälpa dig.
-Jag önskar bort dig! -Gör inte det!
Lika långt från Agrabah som jorden från solen!
Nej!
Vart skickade du honom?
Jag vet inte!
Snälla!
Vad önskar du dig?
Bara... barmhärtighet!
Nå,
då verkar det som om varken av oss kommer få det vi vill ha i dag.
Var är jag?
Vad sjutton?
Bra. Du är vaken.
Vad gör du?
Jag gör mig redo.
Jag är lite rostig.
Där. Nu har du gått och skadat trädet.
Nöjd?
Jag blir nöjd när vi hittat Cyrus.
Vi måste röra på oss.
Vi har varit i Underlandet för länge.
Våra fiender vet att vi är här.
"Våra fiender"? Vilka skulle de vara?
Utmärkt fråga.
Kom igen.
Jag har en plan, Knekt.
Och en ny utstyrsel?
Var hittade du den?
-Klädshästen kom förbi. -Såklart den gjorde.
Vårt största problem är att vi inte vet var Cyrus är.
Han kan vara instängd någonstans, eller tillfångatagen.
Nån chans att en kaffehäst kommer förbi?
-Jag kan inte tänka innan... -Men sen insåg jag
-att vi inte behöver veta var han är. -Gör vi inte?
För att vi vet något.
Något ingen annan vet.
Vi vet var flaskan är gömd.
Jag vet inte om du vet vad ordet "vi" betyder.
Det är en tvåstegsplan. Steg ett...
vi hittar flaskan.
Steg två, vi gör tre harmlösa önskningar,
och oavsett var han är kommer han att dras tillbaka in.
Sa du inte att det inte fanns någon ofarlig önskning.
Sant. Det är om man önskar sig något stort.
Men om man önskar sig något litet och oskyldigt,
som en cupcake, då borde det gå bra.
Vilket... för oss till dig.
-Här kommer det. -Du gnuggar flaskan,
och då dyker Cyrus upp och vi kan vara tillsammans igen.
Och sedan räknar vi ut ett sätt att befria honom en gång för alla.
Alice, när jag gnuggar flaskan, gör inte det Cyrus till min ande?
Jag antar att jag måste lita på dig.
Okej då.
Var hittar vi denna flaska?
Vi begravde den i Mimsy Meadows, under det stora TumTum-trädet.
Ingen går dit.
Med ett sånt namn, varför skulle de, såvida de inte är en krambjörn?
Vad är en krambjörn?
Glöm det.
Vill du väcka honom, eller ska jag?
Låt honom vara. Den stackars kaninen har varit med om nog.
Vilket är andra ord för: "Han saktar ner oss."
Kom igen, Knekt. Dags att hämta flaskan.
Dags att hämta Cyrus.
Alice?
Vad händer där borta? Är du okej?
En i taget.
Hennes Majestät kräver ordning.
Vattnet håller på att ta slut.
Min skörd dör!
Snälla, hjälp oss!
Raringar, får jag vara ärlig med er?
Era problem tråkar ut mig.
Kära Jafar...
kom ut,
kom ut, var än du är.
Jag vet inte hur du står ut med att lyssna på dem
dag in, dag ut.
Jag är Drottningen.
Det är mitt jobb.
Det är din brist. Du försökte förtjäna deras respekt.
Allt du måste göra är att ta den.
Jag tog denna tron. Jag tog Underlandet.
Och ändå räcker det inte, eller hur?
Jag tror att om någon av oss var nöjd med det vi redan hade,
då skulle vi inte jävlas med Alice och hennes ande, eller hur?
Om du inte hittar den flaskan åt mig, då är detta kanske bara slöseri med tid.
Jag är faktiskt bekymrad över om det är du som kan
göra vad du säger att du kan.
Med flaskans makt,
kommer du kunna ändra magins lagar?
För att göra det omöjliga...
möjligt...
måste du ha några riktigt oheliga önskningar.
Åh, det har jag.
Kan du göra det?
Självklart.
Men detta samtal är meningslöst tills vi har flaskan.
Så varför inte sluta slösa bort tid med dessa bönder
och fokusera på vårt uppdrag?
Oavsett om jag gillar det eller ej, Jafar, så är jag drottning.
Jag har ansvar.
Sådär.
Jag har rensat din dag.
Hitta nu flaskan, så att jag kan få Alice att göra sina önskningar...
och sedan kan du låta dina Tweedles sopa upp henne också.
Häng med, okej? Vi håller bra tid.
Håller vi den här takten
så hinner vi till Mimsy Meadows innan kl. 12.00.
Du kanske vill sänka rösten.
Väggarna här har öron, bokstavligen.
Det finns väggar med faktiska öron.
Låt in hela Underlandet veta vart vi ska.
Självklart inte.
Undrar du vad som händer om vi hittar honom?
När.
När vi hittar honom.
Tänk om det inte blir som du tänkt?
Vad betyder det?
Tja... jag tycker bara att du ska skydda dig själv,
du bör överväga möjligheten att saker kan vara annorlunda.
Du har varit borta länge.
Cyrus väntar på mig. Han behöver mig.
Varför har han då inte kontaktat dig?
Vet du var han är, då vet nog han var du är.
Anledningen till att han inte kontaktat mig är att han måste vara i trubbel.
Det är därför vi måste raska på.
Eller så har han gått vidare.
Inte en chans.
Vad Cyrus och jag har...
Du skulle inte förstå.
Nej.
Nej, det skulle jag väl inte.
Ingenting kommer att komma emellan oss.
Förutom möjligtvis detta.
Hårdare.
Hårdare!
Kanin!
Vad har du för nyheter?
Allting går precis som du förutspådde.
De begav sig iväg i morse för att hämta andens flaska.
Så du vet var den är?
Jag...
Måste jag påminna dig om konsekvenserna ifall du ljuger för mig?
Nej. Jag vet precis var den är.
-Jag antar att vi kan simma över. -Nej, det kan vi inte.
Är du rädd för faror under ytan
-så kan jag... -Jag kan inte simma.
Hur har du levt hela ditt liv och aldrig...
-Jag gjorde andra saker. -Som vad?
Som att vara rädd för vatten, Alice.
Okej. Då får vi vänta på älvan.
Eller så går vi... Vi går runt den.
Gå runt hela sjön?
Det kommer ta två dagar, minst.
Vi tar älvan.
Där är hon.
Här borta, älvan.
Jag är älvan Silvermist. Vart kan jag...
Jag...
Hej, Silv.
Hur är läget?
-Där kom det. -Jag antar att ni två... känner varandra.
Vågat av dig att visa ditt ansikte i Underlandet.
Vet du hur många som letar efter dig?
Nog lättare att räkna hur många som inte gör det.
-Känner du dig rolig? -Jag känner mig körd
oavsett vad jag säger just nu.
Ni kanske kan fortsätta snacka minnen medan vi tar oss över sjön.
Jag tror att vi måste gå.
Inte alls. Jag tar er så gärna.
Oss båda? Är du säker?
Självklart. Det är mitt jobb, och jag är ett proffs.
Jag låter inte känslor hindra mitt arbete,
särskilt inte gamla känslor som jag helt gått vidare från.
Okej. Tack så mycket.
Ja, tack så mycket.
Utmärkt. Nå, vi behöver ta oss
till TumTum-trädet i Mimsy Meadows.
Jag måste ju berätta vart hon ska ta oss.
Oroa dig inte. Du kan lita på mig.
Jag är här för att hjälpa.
Brännskadan du fick från gallret...
Jag börjar förstå varför din bur är den enda gjord av silver.
Är det för att hindra dig från att fly?
Det är för att hindra mig från att ens tänka på att fly.
Andar och silver...
vi går inte ihop.
Vi kanske kan få dig att tänka på annat än smärtan.
Sista draget...
var Rook till D3.
Ledsen, gamle man. Jag kan inte spela med dig i dag.
Har du nåt bättre för dig?
Ja.
Faktiskt...
så har jag det.
Härskarinna min, min vilja är din.
Öppna din hand.
-Va? -Din hand.
Öppna den.
Vad är det?
Det är dina önskningar.
De är så vackra.
Det är du med.
-Glömt bort mig? -Åh. Förlåt, Kaninen.
Inte arg?
Nej, jag antar att det är mitt fel.
Jag borde aldrig ha lett dig ner hit till att börja med.
Det har bara blivit problem för dig.
Du ledde mig inte hit. Jag följde efter dig.
Du var alltid en nyfiken flicka.
Lycka till, Alice.
Så vad händer nu?
Vad du vill.
Vad som helst.
Så jag kan önska mig vad jag vill?
De finns några få restriktioner.
Magins lagar.
-Magins lagar? -Ja.
Det finns fyra. Jag kan inte döda någon.
Kan inte väcka de döda. Kan inte förändra det förflutna.
Och jag kan inte få någon att bli kär.
Rimligt nog.
Efter den tredje önskningen, vad händer då?
Jag återvänder till min flaska, och sen hittar någon annan mig.
Så du tillbringar hela ditt liv...
Med att tjäna mina mästares önskningar.
Ja.
Tänk om jag önskar mig...
din frihet?
Det har försökts,
och det har aldrig gått bra för någon inblandad.
Önskningar har ett pris, Alice.
Ju större önskning, ju större konsekvens.
Låter farligt.
Jag får känslan av att du gillar lite fara.
Du vet fortfarande inte vad du ska önska dig.
Kanske vi kan...
ta en promenad.
Jag kan ge dig några förslag.
Det vill jag gärna.
Jag måste erkänna att jag gillar att flyga.
Det gjorde du alltid.
För vad det är värt, Sil,
så gillade jag några andra saker med.
Inte lika mycket som jag kommer att gilla detta.
-Whoa! -Will!
Jag har väntat så länge på det där.
-Hur kunde du... -Tro mig. Han förtjänade det.
Men vi måste hämta honom! Han kan inte simma!
Ledsen. Inga omvägar.
Åh, för sjutton!
Hjälp!
Vad har du gjort mot henne?
Vad har jag gjort? Hon kastade mig precis i sjön!
Vilket du helt klart förtjänade.
Nu är vi i mitten av ingenstans, allt för att du krossat en älvas hjärta.
Hon borde inte ha gett bort det.
Folk kan inte hjälpa att de blir kära, Will.
Jo, det kan de.
Man smyger bara ut mitt i natten,
tar sina byxor, sina nycklar, och ser aldrig tillbaka.
Hur blev du så här?
-Vem gjorde detta mot dig? -Det handlar inte om mig, Alice.
Om det gjorde det så skulle jag sitta hemma och titta på TV.
Fråga inte.
Lyssna, allt jag försöker säga är att du
har en bild av Cyrus i ditt huvud,
dessa perfekta små minnen om hur saker var.
Men det kanske bara var hur det var för dig.
Det var inte så.
Och om du verkligen tror det, vad gör du då här?
Det här är din jakt, Alice, inte min.
Jag gör det för önskningen.
precis som alla andra som letar efter en ande.
Är något fel?
Du verkar lite på kant.
Förlåt.
Att vara en ande är som att vara en efterlyst man.
Någon är alltid ute efter en.
Vet du vem denna "någon" är?
Just nu är det en man som heter Jafar.
Han bär runt på en stav med ett ormhuvud.
Om du någonsin ser honom...
Vad?
Vi får hoppas att du aldrig gör det.
Vad vill han med dig?
Vad alla vill.
Vad de inte har.
Du behöver inte stanna här ute för min skull.
Är du säker i din flaska borde du...
Nej. Detta är det närmaste jag kommit till frihet på evigheter.
Jag kan säga samma sak.
Om ditt hem är ett sådant fängelse, varför återvända dit?
Jag har ingen annanstans att gå.
Du har hela världen, Alice.
Jag kan visa den för dig.
Du behöver bara önska.
Men jag har fler frågor.
Vad mer vill du veta?
Allt.
Folket du mött, sakerna du gjort...
Har du någonsin dödat en drake?
En gång.
Kan inte rekommendera det.
Det krävde lite fäktning.
Jag har aldrig varit bekväm med ett svärd.
Du har aldrig känt dig bekväm med ett svärd?
Hur har du överlevt här så här länge?
Det finns andra sätt att slåss.
Och i Underlandet behöver man bara vara...
kreativ.
Såhär?
Den är vacker.
Och den doftar faktiskt som en ros?
Det är magiskt papper.
Nåt jag hittade på en av mina resor.
Du har rest mycket, antar jag.
Verkligen.
Det är priset för många mästare.
Jag är aldrig på samma plats länge.
De gör sin önskningar och sen...
går de vidare.
Jag vet hur det känns.
Jag vet hur det känns att gås vidare från.
Jag finner det svårt att tro att någon vill gå vidare från dig.
Otroligt.
-Kan du lära mig? -En origamilektion ska du få.
Faktiskt...
så menade jag fäktningen.
Andens flaska.
Du vet var den är.
Dispensering av artigheter så tidigt i vår relation?
-Vad tragiskt. -Detta är inget förhållande,
och jag är en väldigt upptagen man.
Du säger det.
Men det verkar som om jag är den enda som gör allt arbete.
Jag tog Alice tillbaka till Underlandet,
och jag tog reda på var flaskan är gömd.
Var?
Jag delar gärna den informationen med dig, Jafar.
Men först behöver vi ha ett litet samtal.
Jag har behov.
Innan jag spelar en till hand,
behöver jag bevis på att du kan tillfredsställa dem.
Vad du behöver, min flicka...
är att vara tyst.
Vad du behöver...
är att vara still.
Tyst.
Följa order.
Mest av allt ska du vara tacksam för luften jag låter dig andas.
Vi är inga partners.
Jag är inte skyldig dig något.
Jag har gett dig mitt ord,
och det är mer än de flesta någonsin får.
Är det klart?
Låt mig hjälpa dig med det.
Är det klart?
Berätta var flaskan är.
Mimsy Meadows,
under det höga TumTum-trädet.
Ser du?
Vi är ett underbart team.
Vi kommer aldrig ta oss dit.
Det är flera mil bort.
Sant.
Detta är lite av ett bakslag, det håller jag med om.
Men vi hittar nog ett annat sätt.
Hur?
Ge mig en minut.
Två minuter.
Vi har inte två minuter, Will.
Vi måste ta oss dit i dag!
Vad sjutton var det där?
Jag vet inte.
Vad är detta för slags ö?
Det är ingen ö.
Va?
-Håll i dig hårt. -Hårt?
-I vad? -Vad som helst.
Alice!
Kittlades det?
En sköldpadda?
Vill du behålla huvudet föreslår jag att du tar mig dit jag vill!
Duktig pojke.
Simma nu!
För någon som inte är bekväm med ett svärd
så är du rätt bra.
Ett sånt här måste jag skaffa.
Nej, det var ingen önskning.
Nu behöver du bara lära dig att använda det.
Bra gjort. Lossa nu på greppet.
Du håller det som en gatukämpe.
Bättre. Har du alltid varit så snabblärd?
Jag lärde mig att spela Mozarts "Sonata i C" på under en vecka.
Otroligt. Hur?
Min mor brukade spela. Eller jag fick det berättat för mig.
Hon dog när jag föddes.
Jag trodde att min far skulle bli glad om jag lärde mig spela som henne.
Gjorde det det?
Det är svårt att bli glad igen när man förlorat någon man älskar.
Förlåt. Det var inte meningen.
Var inte det.
Hördu!
-Vad gör jag nu? -Samma sak som du alltid gjort.
Var kreativ.
Svårt att vara kreativ när motståndaren
-också är ovanligt kreativ. -Tja, jag antar att tricket
är att alltid vara smartare än ens motståndare.
Alltså måste du veta du man ska slåss mot.
Jag ska komma ihåg det.
Så, Alice, vad nu?
Jag tror jag känner min motståndare.
-Jag tror jag vet hans svaghet. -Gör du?
Jag hoppas det.
Ser ut som att jag hade rätt.
Vad väntar du på?
Jag nästan drunknade och blev uppäten av en fusksköldpadda.
Kan jag få en minut, snälla?
Nepp.
Du igen?
Jag är glad att se dig vid liv.
Det var konstigt, eftersom du är den som försökte döda mig.
Det var innan jag hörde talas om priset på ditt huvud.
Visar sig att Larven vet en hel del om dig.
Okej, lyssna. Jag gjorde ett hemskt misstag.
Grejen är att du hade rätt om allt.
Jag kände mig hemsk efter det som hände mellan oss.
Hade du någonsin ett hjärta så vet jag inte var det tog vägen.
Men å andra sidan, kanske din dyrbara Anastasia
använde upp det.
Du har rätt.
Jag känner mig inte hemsk.
Inte det minsta.
Men det är för att jag inte känner något längre.
Så vi kan väl komma överens
om att jag är en skitstövel och gå våra skilda vägar?
Vi behöver inte dra in Larven i det här.
-Varför borde jag bry mig om ditt öde? -Du borde du inte.
Men bry dig om hennes.
Hon är en bra person, och det är mannen hon älskar med,
han vars liv svävar i fara just nu.
Låt inte de bra killarna få betala för de dåliga killarnas misstag.
Jag är ledsen, Silvermist. För allt.
Fortsätt vidare då.
-På riktigt? -Stick härifrån. Gå.
Bad du om ursäkt?
Det händer. Älta det inte.
Kom igen.
-Så vem är Anastasia? -Ingen.
Hur som helst, tack.
God morgon.
Alla morgnar är goda sen jag träffade dig.
Vad ska vi göra i dag?
Du nämnde det där stället, det "Kokande havet".
-Jag har alltid velat... -Alice.
Jag tror det är dags.
-För vad? -För dig att göra dina önskningar.
Har jag gjort något fel?
Nej.
Jag kan inte föreställa mig dig någonsin göra något fel.
Vilket är problemet.
Jag förstår inte.
Jag håller på att bli kär i dig, Alice.
Cyrus...
Jag kan inte låta det hända.
Nån gång kommer du att göra dina önskningar
och gå vidare med ditt liv.
Och fast jag har vant mig vid att vara ensam i denna flaska i flera år i taget,
tanken på att spendera en evighet där utan dig...
är för mycket att stå ut med.
Men om jag aldrig gör mina önskningar behöver du aldrig gå tillbaka in.
Alla gör sina önskningar.
-Inte jag. -Du säger det nu,
men jag har levt otaliga liv och ingen har någonsin inte gjort sina önskningar.
Varför skulle jag önska mig något?
Jag har allt jag nånsin kan önska mig.
Du är allt jag någonsin önskat mig, Cyrus.
-Tänk om du ändrar dig? -Det gör jag inte.
Men tänk om?
Du måste lita på mig.
Ska vi göra en överenskommelse?
Jag går aldrig vidare från dig...
om du aldrig går vidare från mig.
Vad ska vi göra med den här?
Vi begraver den.
Hitta flaskan.
Vänta på mig! Du kan inte bara springa...
Vad är det?
Vi har sällskap.
Jag är ledsen, Alice.
Vi kom för sent.
Vi kom precis i tid.
Vad menar du?
Han ska till att sluta gräva.
Låt honom. Flaskan är inte där.
Det var den aldrig.
Så...
vad gör vi då här?
Jag ville veta vem som är vår motståndare, och nu gör jag det.
Så det var därför du berättade för alla vart vi skulle.
Det enda man kan räkna med i Underlandet
är att man inte kan räkna med någon.
Du är smart.
Han heter Jafar.
Känner du honom?
Jag känner till honom.
Vänta en sekund.
Du berättade inte sanningen för mig heller.
Betyder det att du inte litar på mig?
Tja...
jag gör det nu, om det hjälper.
Därför ska du följa med mig.
Vart?
Dit flaskan verkligen är gömd.
Ärtpassagen.
Tigertornet.
Väderkvarnen. Det är här.
Och där är maskroslejonet!
De smakade faktiskt inte illa.
Du har tur att ingen kom och åt ditt jäkla landmärke.
Nej.
Det är omöjligt. Flaskan, den är borta.
Det du sa förut...
kanske du hade rätt.
Han kanske har gått vidare.
Hitta henne!
Ställ dig upp!
Upp på fötterna, anden.
Vad vill du?
Var är den?
-Vad? -Du vet vad.
Flaskan.
Var är den?
Gör det. Döda mig.
Jag behöver inte döda dig.
Jag dödar henne framför dig,
såvida du inte berättar var flaskan är på direkten.
Jag har den.
Bra råd du gav mig i morse.
Där stod jag och trodde att jag behövde förtjäna din respekt,
när allt jag behövde göra var att ta den.
Du har flaskan?
Sluta underskatta mig, Jafar.
Fin grotta du har här.
Jag ser att du gillar mörker.
Påminn mig om att berätta värdet av att ha vackra saker omkring sig.
Tja.
Det finns en.
Berätta var den är.
Vi kan väl börja med att ändra på spelet?
Vi börjar med en ny regel, sluta upp med att underskatta mig!
Du förstår, jag tänkte berätta var flaskan var gömd.
Och sen insåg jag någonting. Jag litar inte på dig.
Skälet till att jag inte litar på dig
är eftersom det här förhållandet inte är ömsesidigt fördelaktigt.
Detta då du höll i alla korten, och jag inga.
Men det har ändrats nu, visst har det, raring?
Du har anden...
och jag har flaskan.
Han har gått vidare.
Det är det enda som verkar logiskt.
Cyrus och jag var de enda två i hela världen
-som visste var flaskan var. -Eller så var ni inte det.
Säkert att du aldrig nämnde...
Ja!
Kanske hela grejen var en dåres ärende, och jag är dåren.
Alice, vi borde söka skydd. Det är inte säkert här.
Vem bryr sig?
Alice?
Gick allt bra?
Väldigt bra, tack.
Så, då...
Ja?
Med all respekt, Ers Majestät, jag uppfyllde mina skyldigheter.
Jag gick bortom pliktens kall.
Det är sant.
Det gjorde du.
-Och du lovade mig att om jag, eh... -Löften är till för att brytas.
Likaså är benen på små kaniner som glömmer vad som står på spel.
Nu, för sista gången,
när jag får det jag vill ha så får du det du vill ha.
Varför är det ett så svårt koncept för alla att förstå?
Berätta nu...
hur visste du var flaskan var begraven?
-Du sa det aldrig. -Jag...
Jag såg dem.
Innan vi gör detta,
förstå att livet med mig inte blir lätt.
Livet utan dig har inte varit lätt.
Du måste alltid hålla ett öga över axeln.
Någon kommer alltid att vara på jakt.
Tror du verkligen att kärleken har makt nog
att ge oss vår frihet?
Jag tror att vår är det.
-Gör du? För om du inte gör det... -Alice, jag sa ju det.
Jag kommer aldrig lämna dig.
Vad väntar du på?
Galna ungar.
Älskling!
Förlåt att jag är sen!
Snälla gå och lägg dig.
Jag kan inte.
Sov du.
Hur kan jag sova om du envisas med att tänka så högt?
Förlåt, Alice.
Jag satte den där hemska tanken i ditt huvud.
Lyssna inte på mig, gumman.
Jag vet inget om det.
Det tror jag du gör.
Vem är Anastasia?
Det...
är en historia om hjärtesorg.
Din eller hennes?
Spelar det någon roll?
Sådär.
Du avslöjade mig.
Jag vet någonting om kärlek.
Men det betyder inte att jag har rätt om er två.
Tror du att han verkligen älskar dig? Cyrus?
Jag gjorde det.
Det är bra.
För när någon verkligen älskar en, då kan de inte gå vidare.
Min far gjorde det.
Ursäkta?
Han älskade mig, och han gick vidare.
Och nu händer det igen.
Vad sjutton är det där?
Bevis.
Min käraste Alice,
det tog flera livstider att träffa dig, men bara sekunder att älska dig.
Och det är en kärlek som inte kan brytas.
Inte genom tusen besvärjelser eller svärd.
Så det är med mitt hjärta i dina händer
som jag ber dig bevilja mig en önskan.
Lämna Underlandet.
Du är inte säker här,
och du kan inte rädda mig.
Det enda värre än min egen död,
skulle vara att veta att jag orsakat din.
Jag ber dig att bege dig hem.
Och vet att jag är med dig alltid.
För alltid din, för alltid min...
Cyrus.
Han lever.
Jag trodde att när man verkligen älskar någon, då behöver man inga bevis.
Det gör man inte,
men det känns ändå bra att ha.
JAG KOMMER!