A fost odată ca niciodată, în inima ascunsă a Franţei,
un prinţ tânăr, care trăia într-un castel frumos.
Puf! Puf!
Deşi avea tot ce-şi putea dori,
prinţul era egoist şi rău.
Stăpâne, e timpul.
Dijmuia satul,
ca să-şi umple castelul cu cele mai frumoase obiecte.
Şi petrecerile, cu cei mai frumoşi oameni.
♪ O, ce divin
♪ Balul divin te îmbie în săli de rubin
♪ Cu prinţese ce-arată sublim
♪ Toate-aşteptând o frumoasă şansă
♪ De-a fi aleasa lui
♪ Câţi dintre ei
♪ Nu iubesc farmecul dragostei
♪ Ce te-a prins dintr-o dat' ♪ Vrei nu vrei
♪ Şi găseşte-n tine forţa de-a cânta
♪ Că-ntreaga lume-i a ta
Apoi, într-o noapte,
un intrus neaşteptat a sosit la castel,
căutând adăpost de furtună.
În dar, i-a oferit prinţului un singur trandafir.
Scârbit de aspectul ei zdrenţuit, prinţul a alungat femeia.
Dar ea l-a avertizat să nu se lase înşelat de aparenţe.
Căci frumuseţea se găseşte în interior.
Când el a îndepărtat-o din nou, înfăţişarea bătrânei s-a spulberat...
... dezvăluind
o frumoasă vrăjitoare.
Prinţul i-a cerut iertare, însă era prea târziu.
Căci ea văzuse că el nu avea dragoste în suflet.
Ciob! Ciob! Vai de mine!
Drept pedeapsă,
ea l-a prefăcut într-o bestie hidoasă.
Şi a aruncat o vrajă puternică asupra castelului
şi a tuturor celor care trăiau acolo.
Cu trecerea timpului,
prinţul şi servitorii săi au fost uitaţi de lume.
Căci vrăjitoarea ştersese orice amintire despre ei
din mintea oamenilor pe care-i iubeau.
Însă trandafirul oferit era într-adevăr unul magic.
Dacă ar fi învăţat să iubească pe cineva
şi să le câştige dragostea până ultima petală avea să cadă,
vraja avea să fie ruptă.
Dacă nu, era blestemat să rămână o bestie pe viaţă.
Cu trecerea anilor,
a căzut pradă disperării şi şi-a pierdut speranţa.
Căci cine ar fi putut să înveţe să iubească o bestie?
FRUMOASA ŞI BESTIA
♪ În cătun e atâta pace
♪ Nu sunt nori, zilele-s la fel
♪ În oraş, sunt atâţia oameni
♪ Care spun în zori
♪ Bonjour!
♪ - Bonjour! ♪ - Bonjour!
♪ Bonjour!
♪ Brutarul vine cu-a sa tavă plină
♪ Să vândă pâini şi covrigei
♪ Dimineţi la fel mereu
♪ Cel puţin, de când ştiu eu ♪ De când sunt vecinii mei
Bună dimineaţa, Belle!
Bună dimineaţa, Monsieur Jean! Iar aţi pierdut ceva?
Cred că da. Necazul e că nu-mi amintesc ce!
Sigur o să-mi amintesc.
Unde te duci?
Să-i înapoiez o carte lui Père Robert.
E despre doi îndrăgostiţi în frumoasa Verona.
Sună plictisitor.
♪ Fetiţa asta este cam ciudată
♪ Ea realistă nu-i defel
♪ Am văzut de-atâtea ori
♪ E mereu cu capu-n nori
♪ Pare cam bizară fata asta, Belle
♪ Bonjour, bonjour ♪ Ce-ţi face soţul?
♪ Bonjour, bonjour ♪ Ce-ţi face soaţa?
♪ Mai vreau albuş ♪ Ce ouă scumpe
♪ Aş vrea să scap de viaţa de la sat
Ca să vezi, singurul şoarece de bibliotecă din oraş!
Şi, unde ai evadat săptămâna asta?
În două oraşe din nordul Italiei. N-am vrut să mă întorc.
- Mai ai locuri unde să mă duc? - Mă tem că nu.
- Dar poţi reciti cărţi care ţi-au plăcut. - Mulţumesc.
Biblioteca ta face colţişorul ăsta de lume să pară mare.
Pa!
♪ Fetiţa asta este cam ciudată
♪ Bolnavă n-ar părea defel
♪ Are gându-n şapte părţi ♪ Stă mereu cu nasul în cărţi
♪ Este cam bizară fata asta Belle
♪ Da, m-a cuprins uimirea
♪ Basmul ăsta e ceva special
♪ Ea şi-a întâlnit iubirea
♪ Dar va şti c-alesul este el ♪ Doar spre final
♪ Ştii c-al său nume înseamnă ♪ chiar "Frumoasa"
♪ Da, are tenul frumuşel
♪ E frumoasă, da-i păcat, ♪ Se comportă cam ciudat
♪ Diferită este de noi toţi
♪ Deloc nu este ca noi toţi
♪ E diferită de noi toţi ♪ E Belle
Uită-te la ea, LeFou!
Viitoarea mea soţie.
Belle e cea mai frumoasă fată din sat.
Asta o face cea mai bună.
Dar e atât de citită!
Şi tu eşti atât de...
... înclinat spre sport!
Ştiu.
Belle e pe atât de logică pe cât e de frumoasă.
Exact! Cine are nevoie de ea când ne ai pe noi?
Da...
Dar, de când cu războiul, simt că parcă-mi lipseşte ceva.
Şi ea e singura fată care-mi dă sentimentul ăla de...
Nu ştiu ce înseamnă asta.
♪ Din prima clipă de când am zărit-o
♪ Mi s-a părut că-i un model
♪ E frumoasă cum sunt eu ♪ Iar eu sunt precum un zeu
♪ Mai pe scurt ♪ Eu mă căsătoresc cu Belle
♪ Priviţi la el
♪ E o minune
♪ Monsieur Gaston ♪ Ah, e aşa drăguţ
♪ Vai, vai, n-am puls ♪ Dar am tensiune
♪ E-aşa puternic şi obrăznicuţ
N-aveţi nicio şansă, fetelor!
♪ - Bonjour ♪ - Pardon
♪ - Bonjour ♪ - Mais oui
♪ - Asta nu-i şuncă ♪ - Frumoase flori
♪ - Vrei caş ♪ - Un franc
♪ - Un kil ♪ - Scuzaţi
♪ - V-am şi tăiat ♪ - Aş vrea să trec
♪ - Dă-mi crapi ♪ - Dar put
♪ - Ce pâini ♪ - Beton
♪ - Nici pomeneală ♪ - Ba s-ar putea
♪ - Aş vrea să scap de viaţa de la sat ♪ - Bonjour
♪ - Uitaţi cum Belle va vrea să-i fiu bărbat ♪ - Oh, 'neaţa
♪ O fată mai ciudată, dar specială
♪ Interesantă mademoiselle
♪ Ce păcat, vai ce păcat ♪ E-n plus aici, în sat
♪ E drăguţă, dar ciudată rău ♪ Frumoasă, dar ciudată, zău
♪ La primii zori, cu capu-n nori
♪ E Belle
Bună dimineaţa, Belle!
Minunată carte ai acolo!
Ai citit-o?
Nu pe aia, ci, ştii tu, cărţi...
Pentru masa ta.
Să vin şi eu în seara asta?
Îmi pare rău, nu în seara asta.
Eşti ocupată?
Nu.
Deci, îţi vezi de viaţă?
Nu, LeFou.
Cele care se lasă greu sunt întotdeauna cea mai dulce pradă.
Asta o face pe Belle atrăgătoare.
Nu s-a făcut de râs doar ca să-mi intre în graţii.
Cum ai numi asta?
Demnitate?
E scandalos de atrăgător, nu?
Gaston!
♪ Ce mai înseamnă veşnicia
♪ Cum de poveştile nu mor
♪ Dragostea - ea poartă vremea
♪ Şi ne pare că-i uşor
♪ Unii pictează fericirea
♪ Şi timpul pare-ncremenit
♪ Dragostea se-ascunde-n noi
♪ Greu de găsit
Belle.
Mi-ai putea...
... da o...?
Mulţumesc.
Şi-mi mai trebuie o...
Nu. Nu. Nu.
De fapt...
Da, exact asta îmi trebuie. Mulţumesc.
Papa, ţi se pare că sunt ciudată?
Ciudată?
Fiica mea? Ciudată?
- De unde ţi-a venit ideea asta? - Nu ştiu. Lumea vorbeşte.
Ăsta e un sat, ştii?
Înguşti la minte.
Dar asta înseamnă şi siguranţă.
Şi în Paris am cunoscut o fată ca tine, care era atât de...
... progresistă!
Atât de diferită!
Lumea râdea de ea.
Până în ziua când s-au trezit toţi că o imită.
Te rog, mai spune-mi un lucru despre ea.
Mama ta era...
... neînfricată.
Neînfricată.
Deci...
Ce să-ţi aduc de la târg?
Un trandafir. Ca cel din pictură.
Asta ceri în fiecare an!
- Şi, în fiecare an, îl aduci. - Atunci am să-ţi mai aduc unul.
Ai cuvântul meu.
La revedere, Papa!
La revedere, Belle!
Hai, Philippe!
- Ştii drumul. - Ne vedem mâine!
Da. Mâine, cu trandafirul.
Ai grijă de tine!
Ce faci?
Spăl rufele.
Vino! Vino!
"Pasărea pestriţă..."
P Pasăre Pestriţă p
"... care zboară..."
"... peste întunecata"
"pădure."
A fost uimitor!
Ce Dumnezeu faci?
Înveţi altă fată să citească?
Una nu e de ajuns?
Trebuie să facem ceva.
Eşti cel mai sălbatic
şi mai minunat lucru pe care l-am văzut vreodată.
Nu te merită nimeni.
Măcar ştiu că vom avea copii frumoşi.
Te-am prins într-un moment prost?
- Ce e, LeFou? - O anumită domniţă e la ananghie.
E timpul să fiu erou.
N-am terminat cu tine.
Nici eu.
Belle! Aud că directorul şcolii ţi-a făcut necazuri. Nici pe mine nu m-a plăcut.
Pot să-ţi dau un sfat despre săteni?
Nu vor avea niciodată încredere în schimbarea pe care vrei s-o aduci.
N-am vrut decât să învăţ un copil să citească.
Singurii copii de care ar trebui să te îngrijeşti... sunt ai tăi.
Nu sunt...
... pregătită să am copii.
Poate n-ai întâlnit bărbatul potrivit.
E un sat mic, Gaston. I-am întâlnit pe toţi.
Poate ar trebui să te mai uiţi o dată. Unii dintre noi ne-am schimbat.
Gaston, nu ne-am putea face niciodată fericiţi.
Nimeni nu se poate schimba atât de mult.
O, Belle...
Ştii ce păţesc fetele bătrâne în satul ăsta, după ce taţii lor mor?
Bănuţi? Aveţi nişte bănuţi?
Cerşesc resturi, ca biata Agata.
Asta e lumea noastră, Belle.
Pentru oameni simpli ca noi, nu există ceva mai bun.
Poate trăiesc la fermă, dar nu sunt simplă
şi n-o să mă mărit niciodată cu tine, Gaston.
Îmi pare rău!
Îţi imaginezi?
Eu, soţia bădăranului ăluia,
fără creier...?
♪ "Madame Gaston" ♪ Ce straniu nume
♪ "Madame Gaston" ♪ La cununat
♪ Nicicând, cu el, pe-această lume!
♪ Eu vreau să scap de viaţa de la sat
♪ Vreau să am parte de-aventuri sublime
♪ Vreau tot ce-mi pot imagina
♪ Îl aştept pe cel promis
♪ Să-mplinească al meu vis
♪ Îmi doresc mai mult decât mi-e scris
Pădurea e minunată! Aş vrea doar s-o recunosc.
Ştii unde suntem, Philippe? Pentru că eu nu ştiu.
E în regulă. E în regulă, Philippe.
Da, o putem lua pe-aici.
Hai, la dreapta!
Aşa. Uşor!
Mergi!
O cărare se închide, alta se deschide.
E în regulă, băiete. E doar puţină zăpadă.
În iunie.
Ai grijă pe unde calci. E alunecos.
Dii! Dii, Philippe! Hai! Hai!
Haide!
Dii, Philippe! Dii, dii!
Philippe!
Bravo!
Dii, băiete! Dii!
O, Philippe, mi-ai salvat viaţa.
Bravo! Da.
Vor trebui să ia masa în altă parte, nu-i aşa?
Uite!
Fân.
Şi apă.
Ai tot ce-ţi trebuie, prietene.
Mă duc să ne salutăm gazda neştiutoare.
Oricine ar fi.
Mulţumesc.
Mulţu...
Alo!
Scuze de deranj.
Sunt doar un călător,
care caută adăpost de furtună.
Îmi cer scuze că vă deranjez.
E cineva acasă?
E cineva treaz?
- Probabil că s-a rătăcit în pădure. - Taci, idiotule!
Scuze?
Superb!
Extraordinar!
- Un om cu gusturi bune. - Vorbea despre mine.
Hopa!
Oriunde ai fi,
o să mă încălzesc lângă foc.
Aşa e mai bine.
Mult mai bine.
Mulţumesc.
Mama a spus să nu mă mişc, pentru că te-ai putea speria.
Scuze.
Nu-i nimic.
Nu pot...
... să vă mulţumesc îndeajuns pentru ospitalitatea dv.
O să...
... vă spun adio...
... şi noapte bună!
Hai, Philippe! Dii! Dii!
Nu, stai! Stai, stai!
Trandafiri. Era să uit.
Suntem în siguranţă aici.
I-am promis Bellei un trandafir.
Aşa!
Philippe!
Ce s-a întâmplat?
Unde e Papa?
Du-mă la el!
Uite, Ceasornic! O fată frumoasă!
Da! Văd că e o fată.
- Mi-am pierdut mâinile, nu ochii. - Dar dacă e ea aleasa?
Cea care va rupe vraja?
Cine a spus asta?
Cine e acolo?
Papa?
Papa, tu eşti?
Belle!
Cum m-ai găsit?
Ai mâinile gheaţă.
- Trebuie să te ducem acasă. - Belle, trebuie să pleci imediat de aici!
Castelul ăsta e viu!
Du-te, până nu te găseşte!
Cine?
Cine e acolo?
Cine eşti?
Cine eşti tu?
Am venit după tatăl meu.
Tatăl tău e un hoţ.
Mincinosule!
- A furat un trandafir. - Eu am cerut trandafirul.
- Pedepseşte-mă pe mine, nu pe el. - Nu!
E pe veci.
Se pare că asta se întâmplă pe-aici când rupi o floare.
Condamnare pe viaţă pentru un trandafir?
Eu am fost blestemat pe viaţă pentru unul.
Pe el, doar îl închid.
Tot mai doreşti să-i iei locul tatălui tău?
Ieşi la lumină.
Alege.
Belle, n-o să te las să faci asta.
Am pierdut-o pe mama ta.
N-o să te pierd şi pe tine.
Acum, du-te!
Du-te!
Bine, Papa. Am să plec.
Vreau un moment singură cu el.
Eşti atât de crud, încât n-o să laşi o fiică să-şi ia rămas-bun de la tatăl ei?
Veşnicia poate irosi un minut.
Când uşa asta se închide, nu se va mai deschide.
- Ar fi trebuit să vin cu tine. - Nu, nu, nu. Belle, ascultă-mă!
E în regulă.
Acum du-te.
Trăieşte-ţi viaţa.
Şi uită-mă.
Să te uit?
Tot ce sunt se datorează ţie.
Te iubesc, Belle.
Nu-ţi fie frică.
Şi eu te iubesc, Papa.
Nu mi-e frică.
Şi am să scap. Promit.
Ce?
- I-ai luat locul. - E tatăl meu.
E un nesăbuit.
Şi tu la fel.
Belle...
Papa!
Nu-i face rău!
- Papa! - Nu!
Mă întorc!
Promit!
Scuză-mi deranjul, mademoiselle,
dar am venit să te conduc în camera ta.
Camera mea?
- Dar am crezut... - Ce?
Că "Odată ce uşa asta se închide nu se va mai deschide"?
Ştiu. Devine foarte dramatic.
Bună!
Eşti foarte puternică. Asta e o calitate grozavă.
Ce eşti tu?
Eu sunt Lumière!
Şi poţi să vorbeşti?
Normal că poate să vorbească.
Numai asta face.
Acum, Lumière, ca majordom, îţi cer să o bagi în celula ei imediat.
Ce vrei să fii restul vieţii, Ceasornic? Un bărbat sau un ceas de masă?
Eşti gata, dră?
Ai încredere în mine.
Trebuie să ierţi primele impresii. Sper că nu eşti prea speriată.
De ce aş fi speriată?
- Vorbesc cu o lumânare. - Candelabru, te rog.
Diferenţă uriaşă.
Dar sunt la dispoziţia ta. Castelul e casa ta acum.
Poţi să te duci oriunde doreşti.
În afară de aripa de vest.
Pe care nu o avem.
De ce? Ce e în aripa de vest?
- Nimic. - Nimic.
- Magazie. - Magazie.
- Atât. - Atât.
Da, atât.
Pe aici, te rog. Spre aripa de est.
Sau, cum îmi place mie să-i spun, singura aripă.
Ai grijă pe unde calci, s'il vous plaît!
Bun venit în noua ta casă!
E modestă, dar confortabilă.
E frumoasă.
Dar fireşte!
Stăpânul a vrut să primeşti cea mai frumoasă cameră din castel.
Vai, nu aşteptam musafiri.
Enchanté, mademoiselle.
Nu-ţi face griji.
Fac curat lacrimă cât ai clipi.
Planul ăsta al tău e periculos.
Aş risca orice ca să te sărut din nou, Peniţă.
Nu, dragul meu. M-ai mai ars o dată.
- Trebuie să fim tari. - Cum să fiu tare, când tu mă înmoi tot?
Este totul viu aici?
Bună! Pe tine cum te cheamă?
Aia e o perie de păr.
Nu te alarma.
E doar dulapul tău.
Ea e Madame de Garderobe. Mare cântăreaţă.
Când poate sta trează.
Ceasornic! O divă are nevoie de somnul de frumuseţe.
Stai cu noi, Madame.
Vrem să îmbraci pe cineva!
În sfârşit,
o femeie.
Ochi frumoşi.
Faţă mândră.
Pânza perfectă. Da!
O să-ţi găsesc ceva demn de o prinţesă.
Nu sunt prinţesă.
Aiurea!
Acum, să vedem ce am în sertare.
Ce stânjenitor!
Froufrou, vino s-o ajuţi pe mama!
Subtil. Discret. Îmi place!
Froufrou, îl sărut pe maestru!
Imaginează-ţi, LeFou!
O cabană rustică,
ultimul meu vânat pârpălindu-se la foc,
copii adorabili alergând de colo colo, în timp ce iubita mea
îmi freacă picioarele obosite.
Dar Belle ce spune?
"N-o să mă mărit niciodată cu tine, Gaston!"
Ştii, există şi alte fete.
Un vânător mare nu-şi pierde timpul cu iepuri.
♪ Mă preocupă a ta stare, Gaston
♪ Trist, deprimat şi-afectat
♪ Orice bărbat vrea să fie Gaston
♪ Chiar de şi-o fură vreo-dat'!
♪ Nu-i nimeni s-atragă atâtea priviri
♪ Eşti cel mai vestit din oraş
♪ Toţi te-adoră căci tu îi inspiri
♪ E firesc, fiindcă eşti un gingaş
♪ Nimeni nu-i mai solid
♪ Nimeni nu-i mai rapid
♪ Un grumaz mai puternic ♪ Nicicând n-ai zărit
♪ Doar Gaston este unic în lume
♪ El e modelul ideal
♪ De-ai să-ntrebi pe oricine-ţi va spune
♪ Lui Gaston, fără dubii, că-i este loial
♪ El la
♪ Ţintă-i dibaci
♪ - Şi la inimi ♪ - E vraci
♪ Trei ca voi de-aş mai lua ♪ Nu-i ţin piept lui Gaston
♪ Fac furori pretutindeni, întotdeauna
♪ E cel mai cel! E Gaston
♪ Moralu'-mi recapăt iar
♪ Mulţam, LeFou
♪ Doar un zeu îşi revine aşa cum faci tu
Prea mult?
Da!
♪ Nimeni nu-i mai viteaz
♪ Sau în luptă mai breaz
♪ În orişice încăierare ♪ Gaston te muşcă tare
♪ La vânat mă strecor cu-a mea flintă
♪ Şi, când fiara stă, e perfect
♪ Prin cătare, ficatul e ţinta
♪ Pe la spate-o împuşc
♪ E corect?
♪ Trag direct
♪ Nimeni nu-i mai abil
♪ Nimeni nu-i mai agil
♪ Vreun concurs de-i prin zonă ♪ Îl câştigă Gaston
♪ Nimeni nu mă întrece'n expectoraţii
♪ Campion e Gaston
Mulţumesc. Mulţumesc.
♪ Eu puşti când eram ♪ Dimineaţa mâncam
♪ Cin'şpe ouă, puternic să cresc
♪ Acum, de-am crescut ♪ Treij'de ouă mănânc
♪ Muşchii mândri să pot să-mi hrănesc
♪ E isteţ
♪ Doar Gaston
♪ - Şi glumeţ ♪ - Doar Gaston
♪ Doar poeţii scriu versuri ♪ Cum scrie Gaston
♪ Corn de cerb ♪ Colţi de urşi, tot adun într-una
♪ Cine-o fi el?
♪ Cine e cel mai cel?
♪ Are-un super succes
♪ Nu ghiceşti? N-ai de-ales?
♪ De-ai să-ntrebi pe oricine'n canton
♪ Îţi va spune de-ndat' ♪ Cine-i cel căutat
♪ Îl strigam: G-A-S-T
♪ Parcă mai era înc-un T
♪ Sau poate era Î ♪ Sunt cam analfabet
♪ Şi nicicând n-a trebuit ♪ În public să silabisesc
♪ Gaston
LeFou, eşti cel mai bun!
Cum se face că nicio fată nu te-a furat încă?
Mi s-a spus că mă agăţ de om, dar nu înţeleg.
Vă rog, vă rog. Cineva, cineva...
Tu, ajută-mă...
Trebuie să mă ajuţi.
E Belle! A luat-o pe Belle. E încuiată într-o temniţă.
Cine a luat-o?
O bestie!
O bestie monstruoasă, groaznică, uriaşă!
Viaţa fiicei mele e în primejdie.
De ce râdeţi? Nu e glumă!
Castelul lui e ascuns în pădure.
E deja iarnă acolo.
Iarnă în iunie?
Nebunul de Maurice!
Ascultă-mă!
Bestia există!
Înţelegi?
Nu mă ajută nimeni?
- Te ajut eu, Maurice. - Ce?
Da?
Toată lumea...
Încetaţi imediat să mai râdeţi de el!
Căpitane, îţi mulţumesc.
Nu-mi mulţumi, Maurice.
Du-ne la bestie.
Vino!
Mamă! E o fată în castel!
- Da, Ciob, ştim! - Ce fel de ceai îi place?
De plante, de camelia, de muşeţel...
- Sunt atât de entuziasmat! - Mai încet, până nu-ţi rupi toarta.
Atenţie, dnă Ceainic.
Lumière!
Stai calm! Lasă-mă pe mine să vorbesc.
Îi pregăteşti de mâncare!
Ne-am gândit că poate aţi aprecia compania.
Stăpâne, vreau să te încredinţez
că eu n-am luat parte la planul ăsta zadarnic.
Să-i pregătim cina, să-i facem o rochie, să-i dăm
o cameră în aripa de est!
- I-ai dat o odaie? - Nu, nu, nu. El i-a dat.
Aşa este.
Dar, dacă fata asta e cea care poate rupe vraja,
poate ai putea începe cu cina, ca s-o farmeci.
- Bine gândit, Ceasornic. - Ce?
E cea mai ridicolă idee pe care am auzit-o. Să farmec prizoniera!
Trebuie să încerci, stăpâne.
Cu fiecare zi care trece, devenim mai puţin umani.
E fiica unui hoţ de rând. Ce fel de persoană crezi că e?
Nu poţi judeca oamenii după tatăl lor, nu?
O să iei masa cu mine.
- Nu e o cerere. - Uşurel, stăpâne.
Fata şi-a pierdut şi tatăl, şi libertatea într-o singură zi.
Da, biata de ea e probabil acolo, moartă de frică.
Exact.
O secundă.
Vezi? Acolo e! Nu uita, fii blând.
- Bun! - Fermecător!
Drăguţ!
Şi, când deschide uşa, aruncă-i un zâmbet vesel, cuceritor.
Hai, arată-mi zâmbetul!
- O, mon dieu! - O, nu!
Vrei să iei masa cu mine?
M-ai luat prizonieră şi acum vrei să iei masa cu mine?
Eşti nebun?
- Îşi iese din fire. - Vai de mine!
Ţi-am spus să iei masa cu mine!
Şi eu am refuzat!
Cât e ceasul?
Ce se întâmplă?
Prefer să mor de foame decât să mănânc cu tine.
Cum vrei!
N-ai decât să mori de foame!
Dacă nu ia masa cu mine, nu mănâncă deloc!
Idioţii!
Nu ne poţi vorbi aşa! Îţi interzic.
Prea târziu?
Păcat, urma să-l pun la punct.
Stăpâne, te-ai întors!
- Foarte nostim! - Te-am păcălit.
Arată-mi fata.
- A mai căzut o petală. - Lumière...
Mi-au mai crescut trei pene. Şi doar ce le-am smuls ieri.
Ştiu, draga mea.
Eu devin tot mai metalic în fiecare zi.
O, nu! Iar se întâmplă. Scuzaţi-mă.
Hei, calmaţi-vă!
Mai avem timp.
Mamă...
O să mai fiu vreodată băiat?
Da, Ciob, o să ai parte de zile
sub soare din nou, las-o în seama mea.
Ţi-am spus să pleci.
Nu-ţi face griji, draga mea, sunt doar eu, dna Ceainic.
Vai, eşti de vis!
Sunt tare încântată să te cunosc.
E o călătorie foarte lungă. Stai să te aranjez,
înainte să pleci.
Mi-am dat seama că majoritatea necazurilor par mai mici
după un ceai învigorător.
Încetişor, Ciob.
Încântat de cunoştinţă.
Vrei să vezi un truc?
Ciob!
Ai făcut un lucru foarte curajos pentru tatăl tău.
Da.
Toţi credem asta.
Sunt îngrijorată pentru el. N-a fost niciodată singur.
Capul sus, păpuşă!
Lucrurile o să se aranjeze în final. O să te simţi mult mai bine
după cină.
Dar a spus că, dacă nu iau masa cu el, nu mănânc deloc.
Oamenii spun multe lucruri la mânie.
E alegerea noastră dacă vrem sau nu să ascultăm.
- Vii, păpuşă? - Du-te!
Vin. Verificările finale, toată lumea!
Nu, nu!
Dacă stăpânul află că ai hrănit-o, va da vina pe mine!
O să am grijă de asta.
Dar ai văzut-o cum i-a ţinut piept? Îţi spun eu, fata asta e aleasa.
Trebuie să se îndrăgostească, dacă e să mai fim umani,
şi cum să se îndrăgostească, dacă ea stă în camera ei?
- Cuier, ţi-a scăpat o pată. - Ştii că nu-l va iubi niciodată.
Un ceas stricat zice bine de două ori pe zi, mon ami.
Dar nu e cazul acum. Stai drept!
E timpul să străluceşti!
Nu am papile gustative, dar îmi dau seama că asta e excepţională.
Dispari! Dispari cât muncesc!
Piper, pune-te pe treabă! Sare, scutură-te un pic!
Nu aşa tare! Mai încet!
Fireşte, fireşte! Dar cum e cina fără un pic de muzică?
Muzică?
Maestre Pianină, eşti gata?
A trecut atâta timp de când n-am mai cântat!
Abia îmi mai amintesc.
Altă carie.
Maestre, soţia ta e sus
şi îi e din ce în ce mai greu să se trezească.
Se bizuie pe tine să ne ajuţi să rupem vraja.
Atunci am să cânt şi cu durerea de dinţi.
Maestre, cântă încet, te rog.
Încet? Sotto voce! Fireşte!
Mai ai cereri nesărate de făcut la adresa artei mele?
Nu, asta e tot.
Aici, draga mea.
Ma chère mademoiselle.
Cu mândrie profundă şi cea mai mare plăcere,
îţi urăm bun venit în seara asta.
Aici.
Şi acum
te invităm să te relaxezi.
Hai să tragem un scaun,
în timp ce salonul prezintă cu mândrie...
... cina ta!
♪ Bun venit, bun venit
♪ Noul oaspete-a sosit
♪ Pune-ţi un şervet la gât, chérie,
♪ Iar noi - te-am şi servit
♪ Soupe de jour şi-un antreu ♪ Te servim, cu drag, mereu
♪ Sosul e o nebunie
♪ Ştie orice farfurie
♪ Pot cânta, pot dansa
♪ Asta-i Franţa, draga mea
♪ Unde cina e tacâmul favorit
♪ Tu un meniu deschide
♪ Ce doreşti, decide ♪ Bun venit, bun venit
♪ Bun venit
♪ Muşchi ragoût
♪ Un soufflé
♪ Iar budinca e flambé
♪ Cu un brutar şi-un bucătar ♪ Cabaretu-i culinar
♪ Nu-i nimic, te-ai speriat
♪ Totul este aranjat
♪ Nu-i loc de melancolie ♪ Masa e o bucurie
♪ Glume spun, vă distrez
♪ Cu ceşcuţe eu jonglez
♪ Un moment de neuitat v-am pregătit
♪ Şampania destupaţi
♪ Şi-o cupă închinaţi ♪ De bun venit
♪ Ai slăbit ♪ Ora mesei ai sărit
♪ Bun venit
♪ Bun venit, bun venit
♪ Viaţa-şi pierde umorul ♪ Când şomer e servitorul
♪ N-are ţel ♪ Fără de cel ce e servit
♪ Unde-i vremea când aveam ce face
Nu, Ceasornic?
♪ Dintr-o dată, totul s-a sfârşit
♪ Ani grei, de rugină
♪ Prăfuiţi, fără lumină
♪ Vrem şi noi să arătăm că suntem buni
♪ Ziua, în castel noi stăm degeaba
♪ Mult ne-am plictisit ♪ Dar tu acuma ai sosit
♪ În sfârşit, în sfârşit ♪ Invitata a sosit
♪ Masa este aşezată ♪ Cina-i gata de servit
♪ Va bea ceai la desert ♪ Dragă, e un lucru cert
♪ Totul, iată, străluceşte
♪ Apa fierbe, clocoteşte
♪ Aburi mulţi voi avea
♪ Ce-i aici? Pată cumva?
♪ Fă curat! Să fie totul strălucit
♪ Am muşeţel, am tei
♪ Şi cuburi, câte vrei
♪ Şi-un ''Bun venit!''
♪ Bun venit
♪ Bun venit! Bun venit ♪ Tot ce vrei, am şi găsit
♪ Zece ani noi n-am avut un musafir ♪ Aşa iubit
♪ Te servim
♪ Te iubim
♪ Astfel noi ♪ Te mulţumim
♪ Şi cât flacăra va ţine
♪ Noi te vom servi pe tine
♪ Felu-ntâi
♪ Felul doi
♪ Pân' de zici doar către noi
♪ Că eşti bine ♪ Şi că te-ai şi săturat
♪ Şi-apoi îţi vom cânta ♪ Să-ţi faci digestia
♪ Bun venit
♪ Bine ai venit
Budincă?
Nu înţeleg de ce sunteţi aşa buni cu mine.
Cu siguranţă, sunteţi prizonieri ca mine.
Nu vreţi să scăpaţi?
Stăpânul nu e atât de cumplit cum pare.
Undeva, adânc în sufletul lui, e un prinţ...
... al unui om care aşteaptă să fie eliberat.
Lumière a spus ceva despre aripa de vest.
Lasă asta.
Du-te în pat, păpuşă.
- Noapte bună! - Noapte bună!
Direct în pat.
- Ce faci aici? Ce i-ai făcut? - Nimic.
Îţi dai seama ce ai fi putut face? Ne-ai fi putut damna pe toţi.
Pleacă de aici!
Du-te!
Şah-mat. Din nou.
Stai! Nu! Ai trişat iar.
Mademoiselle, ce faci?
Plec de aici.
Opreşte-te!
Du-te! Du-te! Froufrou!
Da, Froufrou. Opreşte-o!
N-o lăsa să plece!
Opreşte-o!
Nu! Nu! Froufrou!
Nu! Nu, nu ne jucăm!
Nu acum, prostuţule.
Câine rău! Câine rău!
Nu! Nu! Nu!
Te rog, nu pleca!
E periculos!
Vai de mine!
Trebuie să mă ajuţi.
Trebuie să te ridici.
Nu! Sunt sigur că ăsta e drumul.
Auzi lupii?
Asta înseamnă că ne apropiem de castel.
Uite, e de ajuns. Trebuie să ne întoarcem.
Stai!
Ăsta e! Uite-l!
Ăla e copacul!
Sunt sigur.
A fost fulgerat atunci.
Dar acum
şi-a reluat poziţia verticală,
printr-un fel de...
... magie sau ceva.
Chiar vrei să intri în familia asta?
Deci, asta înseamnă...
Castelul e în...
Nu.
Nu, e...
Încolo.
Sigur încolo.
M-am săturat de jocul ăsta al tău.
Unde e Belle?
Bestia a luat-o şi...
Nu există bestii.
Nici căni vorbitoare.
Nici magie!
Dar există lupi, degerături şi foamete.
Respiră adânc, Gaston.
Respiră adânc.
De ce nu ne întoarcem? Înapoi la Villeneuve.
Sigur Belle e acasă şi pregăteşte o masă minunată.
Dacă aşa crezi, că am inventat totul, de ce te-ai oferit să ajuţi?
Pentru că vreau să mă însor cu fiica ta!
- Acum hai să mergem acasă! - Belle nu e acasă.
E cu...
Dacă mai spui "bestie" o dată,
te arunc la lupi!
Gaston! Încetează! Respiră!
Gândeşte-te la ceva frumos. Întoarce-te la război. Sânge.
Explozii. Nenumărate văduve.
- Văduve. - Da. Da.
Asta e.
Maurice!
Iartă-mă, te rog, bătrâne.
Nu aşa se vorbeşte cu viitorul socru, nu-i aşa?
- Viitor socru? - Da.
N-o să te însori niciodată cu fiica mea.
Mă aşteptam la asta.
Dacă Maurice nu-mi dă binecuvântarea,
atunci îmi stă în cale.
După ce lupii îl sfâşie,
Belle mă va mai avea doar pe mine, să aibă grijă de ea.
Pentru a epuiza toate opţiunile,
n-am vrea să ne gândim la o alternativă mai puţin...
... sinistră?
Vii?
Dii!
Doare!
Dacă ai sta locului, n-ar durea atâta.
Dacă n-ai fi fugit, nu s-ar fi întâmplat asta.
Dacă nu m-ai fi speriat, n-aş fi fugit.
- Tu n-ar fi trebuit să fii în aripa de vest! - Tu ar trebui să înveţi să te controlezi!
Încearcă să te odihneşti.
Mulţumesc, dră.
Suntem etern recunoscători.
- De ce ţineţi atât de mult la el? - L-am slujit toată viaţa.
Dar v-a blestemat cumva. De ce? Nu aţi făcut nimic!
Ai perfectă dreptate, draga mea.
Vezi tu, când stăpânul şi-a pierdut mama
şi tatăl lui crud a luat băieţelul ăla dulce...
... şi l-a sucit ca să fie exact ca el,
nu am făcut nimic.
Lasă-l să doarmă.
♪ Timp însorit
♪ Viaţa-n mine abia a-ncolţit
♪ Iar de-acum şi pân' la sfârşit
♪ Vreau să fiu cu tine
♪ Unde-s calzii fiori
♪ Când dansezi şi-ţi pare că zbori
♪ Şi te-nalţi mai sus chiar de nori
♪ Liberi cum ne-am visat?
♪ Dulce timp însorit
♪ Tot te-aştept, dar te laşi dorit
Noapte bună, mamă!
♪ Mult ne-a lipsit
♪ Raza ta pe cer
♪ Noi nu cântăm
♪ Despre chinul ce-l purtăm
♪ Căci vraja noastră
♪ Pare măiastră ♪ Când ai la ce să mai speri
♪ Printre tristeţe şi durere
♪ Nori de iubire am zărit
♪ Ieri prea mică, dar decisă
♪ Astăzi mare, dar ezit
♪ - Timp minunat ♪ - Am să regret copilăria
♪ - Anii de copil, au zburat ♪ - Cu-un tată blând şi protector
♪ Simt schimbarea-n viaţa mea
♪ - O, şansa noastră ♪ - Curând mă voi elibera
♪ Timp însorit va fi iar
♪ Toţi ne rugăm
♪ S-avem acu'
♪ Da, timp însorit
♪ Vrem şi noi, şi tu
Ce se întâmplă când cade ultima petală?
Stăpânul va rămâne bestie pentru totdeauna. Şi noi devenim...
- Antichităţi. - Bibelouri.
- Obiecte casnice uzate. - Fleacuri.
Devenim fleacuri.
Vreau să vă ajut.
Trebuie să existe o cale de a rupe vraja.
Există una.
Nu e grija ta, mieluşel.
Dormim aşa cum ne-am aşternut.
Bea!
Mulţumesc, Agata.
"Dragostea se poate transpune în formă şi demnitate."
"Dragostea nu priveşte cu ochii, ci cu mintea şi, prin urmare..."
"Şi de aceea Cupidon înaripat e pictat orb."
Ştii Shakespeare?
Am primit o educaţie scumpă.
De fapt, "Romeo şi Julieta" e piesa mea preferată.
De ce nu mă miră asta?
Poftim?
Păi, toată suferinţa aia şi dorinţa de...
Sunt multe lucruri mai bune de citit.
Cum ar fi?
Sunt câteva lucruri aici, cu care ai putea să începi.
Eşti bine?
E minunat!
Da. Bănuiesc că da.
Dacă-ţi place atât de mult, e a ta.
- Chiar ai citit toate cărţile astea? - Poftim?
Ei, nu pe toate.
Unele sunt în greacă.
Asta a fost o glumă?
Faci glume acum?
Poate.
"Aerul e albastru, şi tare, şi rece,"
"şi într-o manta de gheaţă învelit."
"Fiecare creangă, fiecare rămurică,"
"fiecare fir de iarbă pare, în mod miraculos, înveşmântat..."
"... în sticlă."
Am impresia că o văd pentru prima dată.
Mai e?
"Însă, în acea linişte solemnă, o şoaptă se aude"
"a tuturor lucrurilor adormite."
"Uite! Uită-te la mine!"
"Vino să mă trezeşti!"
"Căci tot aici voi fi."
♪ E chiar drăguţ, e chiar uman
♪ A fost cam rău ♪ A fost cam dur, şi grosolan
♪ Dar s-a schimbat, surprinzător
♪ E rafinat ♪ Şi-mi pare chiar încântător
♪ Se uită-aşa ♪ Chiar m-a atins
♪ Nu m-a certat, nu s-a ferit ♪ Nu m-a respins
♪ E minunat, năucitor
♪ N-am mai trăit ceva aşa încântător
♪ Da, inima îmi bate
♪ Cine-ar fi crezut aşa ceva
♪ Nu, nu-i o zeitate
♪ Dar ceva eu nu am observat ♪ Când mă privea
♪ - De-acum să vezi ♪ - Şi să nu crezi
♪ - Cin'se gândea ♪ - Chiar nimenea
♪ Cin' să mai spere că se vor apropia
♪ S-avem răbdare înc'un pic ♪ Mai stăm un pic
♪ Mai stăm un pic, nu e uşor
♪ Să se întâmple iar ceva încântător
Vă vând un pont...
♪ Îmi cam miroase a ceva încântător
Ce, mamă?
♪ E-acel ceva ♪ Ce-i pur şi simplu încântător
Ce? Ce e?
O să-ţi spun când mai creşti.
Bine, am mai crescut!
Ciob...
Eşti o figură!
Ce citeşti?
Nimic.
"Guinevere şi Lancelot".
De fapt,
"Regele Arthur şi cavalerii Mesei Rotunde".
Cavaleri, şi bărbaţi, şi săbii, şi chestii.
Totuşi...
- E o poveste de dragoste. - Bine.
Nu ţi-am mulţumit că mi-ai salvat viaţa.
Eu nu ţi-am mulţumit
că nu m-ai lăsat pradă lupilor.
Ei ştiu să se simtă bine.
Da. Dar, când intru eu în cameră, nu se mai râde.
Şi eu sunt la fel.
Sătenii spun că sunt o fată ciudată,
dar nu sunt sigură că e un compliment.
Îmi pare rău.
Satul tău pare cumplit.
Aproape la fel de singuratic ca şi castelul tău.
Ce-ar fi să fugim de aici?
Alt dar de la vrăjitoare.
O carte care îţi permite să evadezi.
Ce uimitor!
A fost cel mai crud şiretlic al ei.
A fost doar un alt blestem.
Lumea de afară nu are loc pentru o creatură ca mine,
dar pentru tine, da.
Gândeşte-te la locul pe care ţi-ai dorit mereu să-l vezi.
Acum găseşte-l cu ochii minţii.
Apoi, simte-l în inima ta.
Unde ne-ai adus?
La Paris.
O, ador Parisul!
Ce-ai vrea să vezi mai întâi?
Notre Dame...
Champs-Élysées...
Nu?
Prea turistic?
E mult mai mic decât mi l-am imaginat.
♪ Ăsta-i oraşul de poveste
♪ Eu îl credeam cel mai frumos
♪ Când iubirea încolţeşte
♪ Şi-într-un pod întunecos
♪ E o amintire
♪ Foarte greu de stins
♪ Dar ştiu c-oraşul de poveste
♪ E-un vis
Ce-a păţit mama ta?
A fost singura poveste pe care Papa n-a putut s-o spună.
N-am vrut să-l forţez.
Mască de doctor.
Ciuma.
Trebuie să pleci acum.
Repede. Până nu se îmbolnăveşte şi ea.
Îmi pare rău că l-am făcut hoţ pe tatăl tău.
Hai să mergem acasă.
Ce furtună!
Măcar nu suntem legaţi de un copac, în pustiu,
înconjuraţi de lupţi însetaţi de sânge.
Ştii, nu e prea târziu. Ne putem întoarce.
Doar că, de fiecare dată când închid ochii,
mi-l imaginez pe Maurice singur.
Şi, când îi deschid, este...
Maurice!
Gaston...
Ai încercat să-l omori pe Maurice?
Maurice!
Slavă Domnului!
Am petrecut ultimele 5 zile încercând să te găsesc.
Ai încercat să mă omori. M-ai lăsat pradă lupilor.
Lupi?
Una e să delirezi.
Alta e să mă acuzi de tentativă de omor.
Maurice...
Ai vreo dovadă despre ce spui?
Întreab-o pe Agata. Ea m-a salvat.
Agata!
Îţi sprijini acuzaţiile pe mărturia unei cotoroanţe mizerabile?
Fără supărare, Agata.
Monsieur LeFou.
A fost acolo. A văzut totul.
Eu?
Ai dreptate.
Nu mă crede pe mine pe cuvânt.
LeFou...
... dragul meu tovarăş,
am încercat eu,
cel mai vechi prieten al tău şi cel mai loial compatriot,
să-l omor pe tatăl singurei femei pe care am iubit-o vreodată?
Ei bine, e o întrebare complicată din mai multe motive...
Dar nu.
Nu, n-a încercat.
Tu...
Maurice...
Mă doare să spun asta, dar ai devenit un pericol pentru tine şi pentru alţii.
Nu e de mirare că Belle a fugit.
Ai nevoie de ajutor, dle.
Un loc unde să-ţi lecuieşti mintea tulburată.
Totul va fi bine.
Numai bine.
Am văzut-o în sala de bal şi am spus: "Faci totul să arate atât de frumos!"
"Ar trebui să dăm un bal diseară." Nu mi-am imaginat că ar accepta.
- Ce-a fost în mintea mea? - Nu, stăpâne. E perfect.
Trandafirul mai are doar 4 petale, ceea ce înseamnă că diseară
poţi să-i spui ce simţi.
Mă simt ca un prost.
- Nu mă va iubi niciodată. - Nu te lăsa descurajat.
- Ea e aleasa. - Aş vrea să nu mai spui asta!
- Nu există "aleasa". - Ţii la ea, nu-i aşa?
Atunci curteaz-o cu muzică frumoasă şi lumini romantice de lumânare.
Da, şi la momentul potrivit...
- Cum am să ştiu? - O să te simţi un pic rău.
Nu-ţi face griji, stăpâne. O să te descurci.
Lasă emoţiile şi spune-i lui Belle ce simţi.
Dacă nu o faci, îţi promit că ai să bei ceai rece tot restul zilelor tale!
- Pe întuneric. - Acoperit de praf.
Întuneric şi foarte, foarte mult praf.
Începem cu părul. Femeilor le place părul frumos!
- Eu mă ocup de degete. - Cuier, spală-l pe dinţi. E nevoie.
Înmoaie, înmoaie.
Ţac, ţac.
Pileşte unghiile.
Lustruieşte coarnele.
Închide ochii. Puf, puf.
Şi, pe deasupra...
Voilà!
Bine, pot să îndrept asta.
Frumoasă!
Dar lipseşte ceva.
O, da.
Ultima tuşă.
♪ Basmul de demult
♪ Este-adevărat
♪ Doar s-au cunoscut
♪ Şi a apărut cineva, deodat'
♪ Totul s-a schimbat
♪ Ori li se părea
♪ Ei au fost uimiţi
♪ Şi nepregătiţi
♪ Belle şi Bestia
♪ Veşnic neschimbaţi
♪ Tot mereu miraţi
♪ Că în zori de zi
♪ Soare iar va fi
♪ Iar va răsări
♪ Basmul de demult
♪ Ce-l poţi povesti
♪ Dulce şi amar
♪ El te-nvaţă iar
♪ Că mai poţi greşi
♪ Soarele în zori
♪ Ştim, va apărea
♪ Tot la fel vom şti
♪ Că se vor iubi
♪ Belle şi Bestia
♪ Noi mereu vom şti
♪ Că se vor iubi
♪ Belle şi Bestia
N-am mai dansat de ani de zile.
Aproape că am uitat cum e.
E o prostie, presupun...
... pentru o creatură ca mine să spere
că, într-o zi, ţi-ar putea câştiga afecţiunea.
Nu ştiu.
Chiar?
Crezi că ai putea fi fericită aici?
Poate fi cineva fericit dacă nu e liber?
Tata m-a învăţat să dansez.
Îl călcam des pe picioare.
Probabil că ţi-e dor de el.
Foarte tare.
Ai vrea să-l vezi?
Aş vrea să-l văd pe tatăl meu.
Papa!
Ce îi fac?
Are necazuri!
Atunci trebuie să te duci la el.
Ce ai spus?
Trebuie să te duci la el.
Nu e timp de pierdut.
Nu...
Ia-o cu tine.
Aşa, o să ai mereu un mod de a te uita la mine.
Mulţumesc.
Stăpâne, am avut eu nişte îndoieli, dar totul merge ceas.
Dragostea adevărată e chiar triumfătoare!
I-am dat drumul.
Ce?
Stăpâne, cum ai putut face asta?
A trebuit.
Dar de ce?
Pentru că o iubeşte.
Atunci de ce nu suntem oameni?
Pentru că ea nu-l iubeşte. Şi acum e prea târziu.
Dar s-ar putea întoarce.
Nu.
Am eliberat-o.
Îmi pare rău că nu am putut face asta pentru voi toţi.
Acum duceţi-vă!
Timpul nostru aproape s-a scurs.
Vino, dragostea mea.
♪ Aveam mereu tot ce-mi doream
♪ Aveam o viaţă şi-un destin
♪ Atunci părea să nu-mi lipsească cineva
♪ Dar mă-nşelam deplin
♪ N-o să mă scutur de dureri
♪ Ochii-mi închid, dar tot o văd
♪ S-a furişat în inimă fără să-i cer
♪ E-aproape un prăpăd
♪ Ştiu că ea îmi e aleasa
♪ Chiar de va fugi în curând
♪ Îmi va umple dorul, viaţa
♪ Casa, doar de-o am în gând
♪ Singur, într-un turn de fildeş
♪ Caut uşi în ziduri reci
♪ Şi tot mă mint că va veni
♪ Şi că va fi a mea pe veci
♪ Iubirii încerc să mă opun
♪ Blestemul încearcă mintea mea
♪ Chiar dacă n-o mai pot zări ♪ O pot simţi
♪ Mi-o spune inima
♪ Ştiu că ea îmi e aleasa
♪ Chiar de e departe-acum
♪ O să mă inspire
♪ Parte fiind din tot ce fac de-acum
♪ Singur, într-un turn de fildeş,
♪ Caut uşi în ziduri reci
♪ Şi tot mă mint că va veni
♪ Iar lunga noapte s-o sfârşi
♪ Gândindu-mă la ce va fi
♪ Am s-o'aştept aici pe veci
Omul ăsta e slăbit. Te rog!
Are nevoie de spital, nu de azil!
Ai văzut vreodată un azil de nebuni, Maurice?
N-ai rezista o săptămână!
Dă-mi mâna fiicei tale şi te eliberez.
Niciodată!
Luaţi-l!
Opriţi-vă!
Papa!
- Belle, am crezut că te-am pierdut. - Daţi-i drumul! E rănit.
Nu putem face asta, dră. Dar o să avem grijă de el.
Tatăl meu nu e nebun.
Gaston, spune-i!
Ştii cât de loial sunt familiei tale,
dar tatăl tău a făcut nişte afirmaţii incredibile.
E adevărat, Belle.
A bătut câmpii despre o bestie într-un castel!
Doar ce-am venit din castelul ăla şi există o bestie!
Ai spune orice ca să-l eliberezi. Cuvântul tău nu e o dovadă.
Vrei dovezi?
Arată-mi bestia!
Poftim dovada.
Asta e vrăjitorie!
Uitaţi-vă la bestia asta!
Uitaţi-vă la colţii ei!
La ghearele ei!
Nu. Nu vă temeţi!
E blând şi bun.
Monstrul a vrăjit-o.
Dacă n-aş şti, aş spune şi că ţine la el!
Nu e un monstru, Gaston.
Tu eşti!
Bestia n-ar face rău nimănui.
Am auzit de efectele magiei negre, dar n-am văzut-o cu ochii mei!
Asta e o ameninţare la existenţa noastră!
N-o putem lăsa să fugă să avertizeze bestia.
Închideţi-o şi pe ea.
- Nu! - Vino încoace!
- Taci! - N-o să scapi cu asta, Gaston!
O, Belle!
- Gaston, cu tot respectul cuvenit... - Vrei să fii următorul?
Adu-mi calul.
Staţi de pază! Nu-i lăsaţi să scape.
Creatura ne va blestema pe toţi, dacă n-o oprim.
Eu spun să omorâm bestia!
Să omorâm bestia!
♪ Nu vom fi în siguranţă, până nu moare
♪ Noaptea el ne va vâna
♪ Ne va devora copiii ♪ Până se va sătura
♪ Va distruge orăşelul ♪ Dacă liber va umbla
♪ Este timpul să-l stârpim, băieţi
♪ Iar voi mă veţi urma
♪ Prin păduri va umbla ♪ Negru, învăluit în ceaţă
♪ E-un coşmar ce astăzi trebuie ucis
♪ Stă ascuns, da-i de ajuns ♪ Că ştiu podul spre castelul
♪ Unde monstrul e de ani şi ani închis
♪ Are colţi ascuţiţi ca şi lama
♪ Gheare mare, ochi sălbatici, verzui
♪ Auziţi, rage iar
♪ Dar de-acum e-n zadar ♪ Va fi mort
♪ Moarte lui!
♪ Torţe luaţi, haideţi, fraţi
♪ Şi să mergem spre culcuşul lui
♪ Gaston ne va conduce la castel
♪ Ne luptăm, ne-nfruptăm ♪ Cu nesaţ, fără-ndurare
♪ Toţi urmaţi-mă, va fi mare măcel
♪ Mi-este clar, printre noi e un monstru
♪ Dar nu ştiu dacă-i cel urmărit
♪ La atac, la atac ♪ Să-i venim azi de hac
♪ Să-l măcelărim pe drac
Arată-mi castelul.
- În sfârşit, a învăţat să iubească. - La ce bun, dacă nu-l iubeşte şi ea?
Nu. E prima oară când am speranţă că l-ar putea iubi.
Ai auzit asta, mamă?
- Ea e? Se întoarce? - E posibil?
Ţi-am spus eu!
Sacré bleu!
Invadatori!
Tâlhari!
Ei, poftim!
S-a zis cu dragostea adevărată!
La baricade!
Şi staţi pe poziţie!
La o parte!
♪ Fruntea sus, vom lupta ♪ Să înceapă bătălia
♪ Neînfricaţi, în luptă noi ne avântăm
♪ Hai cântaţi, toţi în cor ♪ Şi porniţi la luptă căci
♪ Francezul este învingător
♪ Să-l terminăm!
Avem nevoie de ajutor.
- Trebuie să avertizez bestia. - Să-l avertizezi?
Cum ai scăpat de el?
Mi-a dat drumul, Papa.
M-a trimis la tine.
Nu înţeleg.
De unde ai...?
El m-a dus acolo.
Ştiu ce s-a întâmplat cu maman.
Atunci ştii de ce a trebuit s-o las acolo. Trebuia să te protejez.
Întotdeauna am încercat să-mi protejez fetiţa.
Probabil că prea mult.
Înţeleg.
Mă ajuţi acum?
E periculos.
Da.
Da, este.
Aş putea încerca să sparg încuietoarea.
În fond,
sunt doar rotiţe şi arcuri.
Dar mi-ar trebui
ceva lung şi ascuţit.
Ca asta.
Perfect!
Scuză-mă, stăpâne.
- Îmi pare rău că te deranjez. - Nu se întoarce.
Nu.
Ne sparg uşile!
Nu mai contează acum.
Lasă-i să vină.
♪ Omorâţi Bestia! Omorâţi Bestia!
- Nu funcţionează! - Ştiu ce e de făcut.
♪ Omorâţi Bestia! Omorâţi Bestia! ♪ Omorâţi Bestia!
Nu ţi-e deloc teamă că acest castel ar putea fi bântuit?
Nu te pierde cu firea, LeFou.
Unde suntem?
Locul ăsta mi se pare cunoscut.
Ca şi cum am mai fost aici.
Bună!
Tu trebuie să fii ceaşca vorbitoare.
Şi tu trebuie să fii bunica lui.
Bunică?
Atacaţi!
Bună!
Gaston!
Gaston...
- Ajută-mă! - Îmi pare rău, prietene.
E timpul să fiu erou.
O, au!
Bună!
Cred că asta e a ta.
E foarte încăpăţânată.
Tu ai copii?
Nu mai are cine să te apere acum.
Unu, doi, trei, patru,
cinci, şase, şapte, opt...
Bun spectacol, Ciob, băiete!
Excelent! A sosit infanteria.
Acum duceţi-vă şi învăţaţi-i minte. Duceţi-vă!
Da, se numesc cărţi, muschetari de mâna a treia!
Am plecat!
Doar un ceasornic.
Veniţi încoace, băieţei!
Vă rotesc aşa. O pun pe voi.
Da, băieţei drăguţi! Da!
Frumos!
Duceţi-vă, fiţi liberi!
Fiţi liberi!
Cum vă place ceaiul?
Foarte fierbinte?
Sau clocotit?
Dle Ceainic!
Mamă!
Mulţumesc!
Na de-aici!
- Bine mânuit! - Eram de partea lui Gaston...
- Dar nu suntem în relaţii bune acum. - Eşti oricum prea bun pentru el.
- Da. - Să revenim atunci?
Ce muzică frumoasă!
Înapoi!
- Faceţi clavecinul să tacă! - Ce?
Maestre!
- Draga mea! În sfârşit! - Vin, dragostea mea.
Asta e!
Ăsta e sfârşitul.
Aveţi grijă la degete!
Asta e! Plecaţi! Plecaţi!
Bon voyage!
- Drum bun spre casă! - Şi nu mai veniţi!
Bună, bestie!
Eu sunt Gaston.
Belle m-a trimis.
Eşti îndrăgostit de ea?
Chiar ai crezut că te-ar vrea?
Belle!
Unde e?
Când ne întoarcem în sat, o să te măriţi cu mine.
Şi capul bestiei...
- ... va atârna pe peretele nostru. - Niciodată!
Vin după tine, bestie!
Nu!
Belle?
Belle!
Te-ai întors!
- Am încercat să-i opresc! - Stai acolo!
Vin.
Gaston!
Nu!
Nu-mi da drumul!
Te rog!
Fac orice.
Nu-mi face rău, bestie.
Nu sunt...
... o bestie.
Du-te!
Pleacă!
Nu!
E prea departe!
Te rog!
Haide!
Te-ai întors.
Fireşte că m-am întors. N-o să te mai părăsesc niciodată.
- Mă tem că e rândul meu să plec. - Suntem împreună acum.
O să fie bine.
Măcar am apucat să te văd.
O ultimă oară.
Nu!
Te rog, nu!
Vino înapoi!
Am reuşit, Peniţă!
Victoria e a noastră!
Peniţă?
O, draga mea Peniţă...
O, nu!
Maestre, ai fost atât de curajos!
La revedere, dragostea mea!
Nu! Nu mă părăsi!
Ciob!
L-aţi văzut pe Ciob? A fugit.
Unde e băieţelul meu?
- Mamă! - O, nu!
Mamă!
Lumière...
Nu pot
să vorbesc.
- E în regulă, Ceasornic. - Nu pot...
Lumière...
Prietene,
a fost o onoare să slujesc
cu tine.
Onoarea a fost a mea.
Vino înapoi!
Te rog, nu mă părăsi.
Te iubesc.
Maestre!
Madam!
Maestre!
Lumière!
Ceasornic, am învins timpul!
Peniţă!
Ciob! Uită-te la tine!
Eşti din nou un băieţel. Ce ţi-am spus eu, dragule?
Miroşi atât de bine!
Froufrou, finalmente!
Draga mea?
- Dle Ceainic! - Beatrice!
Îmi amintesc!
Da!
Henry?
Henry!
Vai de mine!
- Am fost atât de singură! - Transformă-te din nou în ceasornic.
Transformă-te din nou în ceasornic.
Lumière! Uite!
Prinţul meu!
Bună, prietene!
- Cât mă bucur să te văd! - Ne-ai salvat viaţa, mademoiselle.
Belle! Sunt eu!
Ciob!
♪ Basmul de demult
♪ Ce-l poţi povesti
♪ Dulce şi amar ♪ El te-nvaţă iar
♪ Că mai poţi greşi
♪ Câte-un anotimp
♪ Viaţa curge-aşa
♪ Dragostea e-n noi
♪ Şi-nfloreşte-n doi
♪ Belle şi Bestia
Ce? Ce e?
N-ai vrea să-ţi laşi barbă?
♪ Soarele în zori
♪ Ştim, va apărea
♪ Tot la fel vom şti
♪ Că se vor iubi
♪ Belle şi Bestia
♪ Tot la fel vom şti
♪ Că se vor iubi
♪ Belle şi Bestia
FRUMOASA ŞI BESTIA