www.HoundDawgs.org
En gång för länge sen i Frankrike bodde en stilig prins i ett vackert slott.
Puff! Puff!
Fast han hade allt han kunde önska sig var han självisk och elak.
Det är dags, ers höghet.
Han beskattade byn för att fylla sitt slott med de vackraste föremål.
Och till hans fester kom de vackraste av människor.
Glitter och glam.
Ljuv musik står på kvällens program.
Varje ungmö vill bli lyckosam.
Hoppas nå fram till romansen Chansen -
- att bli hans utvalda.
Se bara här -
- ett sånt ståtligt spektakel det är.
Ja, en prins får ju allt han begär.
Låt oss sjunga passionerat, exalterat.
Här finns inga besvär.
Men så en kväll dök en främling överraskande upp.
Hon sökte tak över huvudet i ovädret.
I gåva överlämnade hon en ensam ros till prinsen.
Prinsen äcklades av kvinnan i trasor och körde ut henne.
Men hon varnade honom för att inte låta sig luras av utseendet.
Skönhet kommer nämligen inifrån.
När han ändå körde bort henne ändrades gummans utseende -
- och hon förvandlades till en vacker tjuserska.
Prinsen bad om förlåtelse, men det var för sent.
Hon hade sett att hans hjärta var tomt på kärlek.
Chip!
Som straff förvandlade hon honom till ett hiskligt odjur -
- och kastade en förbannelse över slottet och alla som bodde där.
Åren gick och prinsen och hans tjänare glömdes bort av omvärlden.
Trollkvinnan hade nämligen utraderat minnet av dem hos deras närmaste.
Men rosen hon hade överlämnat var i allra högsta grad förtrollad.
Om prinsen kunde lära sig att älska någon och vinna kärlek -
- innan det sista blombladet vissnade, skulle förtrollningen brytas.
Annars skulle han förbli ett odjur i evinnerlig tid.
Åren gick och han började förlora allt hopp.
För vem kan lära sig att älska ett odjur?
SKÖNHETEN OCH ODJURET
Min lilla stad, här är livet långsamt.
Varje dag liknar den i går.
Min lilla stad, full av enkla mänskor.
Börjar dan så här:
Bonjour!
Se, där går bagar'n med sitt bröd som alltid.
Samma franskbröd varje dag.
Varje morgon samma sak.
Fram är fram och bak är bak i den småstad där vi bor.
- God morgon, Belle! - God morgon, monsieur Jean.
- Har ni tappat bort något igen? - Ja, men jag minns inte vad!
Jag kommer nog på det.
- Vart ska du? - Lämna tillbaka fader Roberts bok.
- En bok om ett kärlekspar i Verona. - Låter urtrist.
Hon verkar konstig, inget tal om saken.
En distraherad mademoiselle.
Inga fester går hon på, alltid huvet i det blå.
Hon är faktiskt ganska konstig, den där Belle.
Bonjour, god dag Hur mår familjen?
Bonjour, god dag Mår hustrun bra?
- Vill ha sex ägg. - De är för dyra.
Det måste finnas mer än småstadsliv.
Ser man på, stans enda bokmal!
- Vart rymde du den här veckan? - Till norra Italien. Jag ville inte hem.
- Har du några nya platser åt mig? - Tyvärr.
Men du får gärna läsa om några av de gamla böckerna.
Dina böcker får vårt lilla hörn av världen att kännas stort.
Adjö.
Den flickan är ju inte alls som andra.
Hon ska alltid vara originell.
Kanske något är på tok, har jämt näsan i nån bok.
Ja, hon är en riktig gåta, den där Belle.
Åh, det är så jag minns den.
Redan anar man vad som ska ske.
Här får hon syn på prinsen -
- men det vet hon inte förrän i kapitel tre.
Klart man ser att hennes namn betyder "vacker".
Och visst är hon exceptionell.
Bakom hennes vackra skal är förvirringen total.
- Inte alls som vanligt folk. - Nej, inte alls som vanligt folk.
Nej, inte alls som vanligt folk, den där Belle.
Se på henne, LeFou.
Flickan jag ska gifta mig med.
Belle är vackrast i hela byn. Det gör henne till ett gott parti.
Men hon är så beläst.
Och ni är så...
- inriktad på idrott. - Jag vet.
- Belle är lika halsstarrig som vacker. - Vem behöver henne när ni har oss!
Ja, men ända sen kriget känns det som om jag saknar något.
Hon är den enda flickan som ger mig den där känslan av...
- Je ne sais quoi? - Jag vet inte vad det betyder.
Den första gången då jag mötte henne -
- sa jag hon var sensationell.
Och den flicka jag vill ha ska va' lika grann som jag.
Ska jag gifta mig så tror jag det blir Belle.
Där kommer han Visst är han tjusig?
Monsieur Gaston Åh, han är bäst.
Så hjärtat slår, jag blir helt rusig.
Han är så snygg och ståtlig på sin häst.
Det blir inget, mina damer.
- Bonjour - God dag.
Är fläsket saltat?
- Mer tyg! - Jag skär en bit.
Er fisk är skämd.
Det måste finnas mer än småstadsliv
I sinom tid ska nog Belle bli min.
Se, där går hon Så speciell och sällsynt.
En mycket märklig mademoiselle.
Ja, det vore bäst, förstås om hon var en av oss.
Men en underlig och särskild sort.
En underlig och särskild sort
är Belle.
God förmiddag, Belle!
Vilken fin bok!
Har ni läst den?
Inte just den. Men böcker, ni vet...
Till middagsbordet.
Ska jag göra er sällskap i afton?
Tyvärr, inte i afton.
- Är ni upptagen? - Nej...
Nåväl, det finns andra.
Nej, LeFou. Det är alltid de svårfångade som är det bästa bytet.
Det är det som gör Belle så tilltalande. Hon gör sig inte till för mig.
- Vad kallar man sånt? - Värdighet?
Visst är det förbaskat attraktivt?
Gaston!
Hur kan en vacker stund bli evig -
- leva för alltid i vår själ?
Vi gör allt vi kan för kärlek.
Vi försöker handla rätt.
Lyckan, den går ibland att fånga.
Och då tycks tiden stilla stå.
Kärleken djupt inom oss -
- rår inget på.
Belle...
Kan du ge mig en...
Tack.
Och så behöver jag en... Nej, nej.
Jo, det är faktiskt precis vad jag behöver.
Pappa, är jag underlig?
Underlig?
Skulle min dotter vara underlig? Vad har du fått det ifrån?
Vet inte. Folk pratar.
Vi bor i en liten by, vet du. Folk är trångsinta.
Men litet är tryggt.
I Paris kände jag en flicka som var som du. Hon var så... försigkommen.
Lite annorlunda.
Folk retades med henne.
Ända tills de kom på sig själva med att ta efter henne.
Snälla, berätta något mer om henne.
Din mor var... orädd.
Orädd.
Vad vill du ha från marknaden?
En ros. En sån som på tavlan.
- Det önskar du dig varje år! - Och varje år köper du en.
Då ska jag köpa en till. Det har du mitt ord på.
- Adjö, pappa. - Adjö med dig, Belle.
Seså, Philippe.
- Du hittar själv. - Vi ses i morgon!
I morgon kommer jag med rosen!
Var försiktig.
Vad gör du?
Jag tvättar.
Kom hit!
"Blåsångaren..."
"...som flyger över..."
"...den mörka skogen."
Fantastiskt!
Vad i herrans namn håller ni på med? Lär ni ännu en tös att läsa?
- Räcker det inte med en? - Vi måste göra något åt det här.
Du är den skarpaste och stiligaste jag någonsin har sett.
Ingen förtjänar dig.
Men vi får i alla fall vackra barn.
Kommer jag olägligt?
- Vad är det? - En ung dam är i nöd.
Dags för en hjälteinsats.
Vi är inte klara med varandra än.
Samma här.
Belle, du fick visst skäll av skolläraren.
Han tyckte aldrig om mig heller. Får jag ge dig ett litet råd angående folket här?
De kommer aldrig att gilla dina idéer.
Jag ville bara lära ett barn att läsa.
De enda barn du ska bekymra dig om är dina egna.
Jag... är inte redo för barn.
- Du har kanske inte träffat rätt man. - Byn är liten. Jag har träffat allihop.
Du ska kanske se dig om igen.
Vissa av oss har förändrats.
Gaston, vi kan aldrig bli lyckliga tillsammans.
Ingen kan förändras så mycket.
Men Belle...
Vet du hur det går för gamla fröknar här när deras fäder dör?
- Har ni några slantar över? - De får tigga som stackars Agatha.
Det här är hela vår värld, Belle.
För enkla människor som vi blir det inte bättre.
Jag må vara en bondflicka, men jag är inte enkel.
Och jag tänker aldrig gifta mig med dig, Gaston. Beklagar.
Bara tanken...
Jag, gift med den där framfusige, inskränkte...
Madame Gaston jag presenterar.
Madame Gaston, så sött naiv.
Nej, tack, för mig jag protesterar.
Det måste finnas mer än småstadsliv.
Vill få en chans att se den stora världen.
Det är nog det jag önskar mest.
Och ibland har jag på känn -
- om jag bara fick en vän -
- som förstod, så blev det bättre sen.
Vad vackert det är i skogen. Bara jag visste var vi är.
Vet du var vi är, Philippe? Det gör inte jag.
Det är ingen fara, Philippe.
Ja, det här hållet blir bra.
Seså! Åt höger.
Såja. Rakt fram nu.
Fortsätt.
När en väg tar slut börjar en annan.
Ingen fara. Det är bara lite snö.
I juni.
Försiktigt nu. Det är halt.
Sätt fart, Philippe. Seså!
Seså nu!
Sätt fart, Philippe!
Philippe!
Duktig ponke.
Sätt fart nu!
Philippe, du har räddat mitt liv.
Duktigt.
De får leta efter något annat att äta.
Titta! Det finns hö.
Och vatten. Allt du kan önska dig, gamle vän.
Jag går in och hälsar på vår ovetande värd.
Vem det nu kan vara.
Tack.
Tack så myck...
Hallå?
Ursäkta, jag är bara en förbiresande som söker skydd i ovädret.
Förlåt om jag stör.
Någon hemma?
Någon vaken?
- Han måste ha kört vilse i skogen. - Tyst, din dummer!
Ursäkta?
Vad vacker.
Fantastisk.
- En man med smak. - Han talade om mig.
Oj!
Om det nu är någon här -
- så ska jag värma mig vid brasan.
Det känns bättre.
Mycket bättre.
Tack.
Mamma sa att jag inte fick röra på mig för jag kan skrämmas då.
Förlåt.
Ingen fara.
Jag...
Jag kan inte... tacka nog för gästfriheten.
Nu ska jag -
- säga farväl -
- och god natt.
Sätt fart nu, Philippe!
Nej, vänta! Vänta!
Jag glömde nästan rosorna!
Det är ingen fara här.
Jag lovade Belle en ros.
Så där.
Philippe!
Vad har hänt?
Var är pappa? Visa mig var han är!
Titta, Clocksworth.
En vacker flicka!
Jag ser att det är en flicka!
- Jag har tappat visarna, inte ögonen. - Tänk om hon är den rätta.
Som kan bryta förtrollningen?
Vem pratade?
Vem där?
Pappa?
Pappa, är det du?
Belle! Hur hittade du mig?
Dina händer är alldeles iskalla. Du måste hem.
Ge dig av härifrån på en gång! Det spökar i slottet!
- Ge dig av innan han hittar dig! - Vem då?
Vem där?
Vem är du?
Jag ska hämta min far.
Din far är en tjuv.
Du ljuger!
Han stal en ros.
Jag bad om den rosen. Straffa mig, inte honom.
Nej! Han spärrar in dig för alltid.
Så går det tydligen när man plockar en blomma här.
Livstidsstraff för en ros?
Jag fick evig fördömelse för en ros. Jag låser bara in honom.
Vill du fortfarande byta med din far?
Stig fram i ljuset.
- Välj nu. - Belle, jag låter dig inte göra det.
Jag miste din mor. Jag vill inte mista dig också.
Ge dig av nu!
Då går jag väl, pappa.
Jag vill tala med honom ensam en stund.
Är du så kallhamrad att du inte låter en flicka kyssa sin far farväl?
Vad är en minut av en evighet?
När den här dörren slår igen öppnas den aldrig mer.
- Jag skulle ha följt med. - Nej, hör på mig nu...
Det är ingen fara. Ge dig av nu.
Lev ditt liv. Och glöm mig.
Glömma dig? Allt jag är kommer från dig.
Jag älskar dig, Belle. Var inte rädd.
Jag älskar dig också, pappa.
Jag är inte rädd.
Och jag lovar att fly.
Vad nu?
- Du tog hans plats. - Han är min far.
Han är en dåre.
Och det är du också.
Belle...
- Pappa! - Gör honom inte illa!
- Pappa! - Nej!
Jag kommer tillbaka! Jag lovar!
Ursäkta, mademoiselle, men jag ska eskortera er till ert rum.
Mitt rum? Men jag trodde...
Vad? Att den här dörren "aldrig ska öppnas igen"?
Jag vet. Han blir så dramatisk. Hej!
Ni är stark. En god egenskap.
- Vad är du för nåt? - Jag är Lumière!
Och... du kan tala?
Klart han kan tala! Munnen går i ett på honom.
Jag står högst i rang här och jag kräver att du låser in henne i cellen igen.
Vad vill du vara här i livet, Clocksworth? En man eller ett bordsur?
- Är fröken beredd? - Lita på mig.
Hoppas att ni inte blivit alltför skrämd.
Skrämd? Av att tala med en ljusstake?
En kandelaber, om jag får be! Enorm skillnad. Jag står till er tjänst.
Slottet är ert hem nu och ni får röra er fritt.
Utom i västra flygeln.
Någon sådan har vi inte.
Vad finns i västra flygeln?
Ingenting. Bara förråd. Det är allt.
Det är allt.
- Den här vägen. Till östra flygeln. - Eller som jag säger - den enda flygeln.
Gå försiktigt, s'il vous plaît.
Välkommen till ert nya hem.
Enkelt, men bekvämt.
Det är vackert.
Självklart! Hans nåd ville att ni skulle få slottets vackraste rum.
Oj då. Vi väntade inte gäster.
Enchanté, mademoiselle.
Var inte oroliga. Det blir skinande rent på ett ögonblick.
Din plan är farlig.
Jag gör vad som helst för att få kyssa dig igen, Plumette.
Nej, jag har blivit bränd av dig förut. Vi måste vara starka.
Hur kan jag vara stark när du gör mig så svag?
Har allting fått liv här?
Hej, vad heter du?
Det där var en hårborste.
Bli inte rädd, det var bara din garderob.
Jag presenterar madame de Garderobe. En lysande sångerska.
När hon är vaken.
Clocksworth! En diva behöver sin skönhetssömn.
Håll er vaken nu, madame. Vi har någon ni kan klä.
Äntligen en kvinna.
Vackra ögon. Stolt uppsyn.
En oslipad diamant. Du ska få något som anstår en prinsessa.
- Jag är ingen prinsessa. - Struntprat! Vi tittar i min lilla låda.
Oj, vad pinsamt.
Froufrou, kom och hjälp matte nu!
Perfetto!
Raffinerat. Lågmält. Bedårande!
Froufrou, framför mina hälsningar till maestro.
Tänk dig, LeFou. En stuga i skogen...
Mitt jaktbyte steks över elden -
- och söta små barn leker medan min kära hustru masserar mina fötter.
Och vad säger Belle? "Vi gifter oss aldrig, Gaston."
Det finns faktiskt andra flickor.
En stor jägare ödslar inte tid på kaniner.
Oj, vad det stör mig att se dig, Gaston -
- utan en gnutta av hopp.
Var och en här kunde ge allt, Gaston -
- för att få bli din passopp.
En förebild är du för oss här i stan.
Vi vill alla vara som du.
Karlarnas karl, ja, och grabb hela dan.
Och förklaringen kommer här nu.
Ingen ler som Gaston.
Ingen mer som Gaston.
Ingens nacke är hälften så bred som Gastons.
För den mannen han saknar sin like.
Är på en egen nivå.
Fråga runt om du vill, han unik är -
- och folk svarar. - Det finns ingen mer som är sån.
Vem ser -
- ut som Gaston?
Vem har krut som Gaston?
Ingen grop i nån haka är djup som Gastons.
Alltför sällan kan jag se mig själv i spegeln.
Han är rätt man, vår Gaston.
En härlig dos uppmuntran gav du mig nu.
Ingen är lika enkel att stötta som du.
- Gick jag för långt nu? - Jäpp.
Ingen slåss som Gaston.
Släcker bloss som Gaston.
Han är alltid på bettet, förstås, vår Gaston.
Varje jakt går jag undan från dreven.
En hjort stelnar till, som förryckt.
Sedan siktar jag noga på levern -
- och ger eld bakifrån.
- Usch, så styggt! - Ja, men snyggt!
Stor passion har Gaston, helt kanon är Gaston.
Ingen spottar med sån precision som Gaston.
Jag är speciellt bra på lossa loskor.
Full pott för Gaston!
Tack så mycket.
När jag var pojk åt jag två dussin ägg -
- varje morgon, det gjorde mig stark.
Och numera äter jag fem dussin ägg -
- och ser ut som en sjumastad bark!
En gamäng är Gaston, sätt din peng på Gaston.
Ingen sjunger en ändlös refräng som Gaston.
Jag har väggarna klädda med jakttroféer.
Han är vår vän.
Denna man bland män.
Vem gör ständigt succé? Ni förstår vem det är.
Hans beundrarpost väger ett ton.
Han drar fram genom stan som en väldig orkan.
Och han heter G-A-S-T...
Eller är det två T?
Nu slår det mig att jag inte kan läsa -
- och att jag faktiskt aldrig bokstaverat hans namn förut.
Gaston!
Du är bäst, LeFou. Varför har ingen flicka fångat dig än?
Det sägs att jag är klängig, men det begriper jag inte.
Snälla, kan någon hjälpa mig?
Hjälp... Ni måste hjälpa mig.
Han har tagit Belle. Hon sitter i en fängelsehåla.
- Vem har tagit henne? - Ett odjur.
Ett stort, hemskt, förfärligt odjur!
Min dotter svävar i livsfara. Det är inget att skratta åt!
Hans slott ligger dolt i skogen.
Det är redan vinter där.
- Vinter i juni? - Den gamla tokstollen Maurice!
Hör på mig!
Odjuret finns på riktigt.
Hör ni det?
Kan ingen hjälpa mig?
- Jag kan hjälpa till, Maurice. - Gör ni det?
Hör ni, sluta genast att göra narr av honom.
Tack, kapten.
Tacka inte mig, Maurice.
Visa oss i stället det här odjuret.
Följ med mig.
- Mamma! Det är en flicka i slottet! - Ja, Chip, vi vet.
Vad tycker hon om för te? Örtte, oolong eller kamomill?
- Jag är alldeles till mig! - Akta så du inte går i bitar.
Pass på, mrs Potts!
Lumière!
Lugn, låt mig sköta pratet.
- Ni dukar upp middag åt henne! - Ni behöver sällskap.
Jag försäkrar att jag inte är inblandad i det här hopplösa tilltaget.
Laga middag, sy klänning åt henne, ge henne rum i östra flygeln.
- Gett henne ett sovrum! - Inte jag, det var han.
Om hon kan bryta förtrollningen kanske ni kan charmera henne vid middagen.
Utmärkt tänkt, Clocksworth.
Det var det löjligaste jag hört! Charmera fången!
Ni måste försöka, ers nåd. För var dag blir vi allt mindre mänskliga.
Hon är dotter till en simpel tjuv. Vad tror ni hon är för sorts flicka?
Inte kan man döma någon efter sin far.
Ni gör mig sällskap till middag. Det är inte frivilligt.
Inte så sträng! Flickan har både mist sin far och sin frihet en och samma dag.
Ja, flickstackarn är troligen vettskrämd.
Ett ögonblick!
Hon är ju där inne! Var nu vänlig.
- Snäll. - Älskvärd.
När hon öppnar möter ni med ett intagande leende.
Få se leendet nu!
Åh, mon dieu!
Vill ni göra mig sällskap till middag?
Först fängslar du mig sen vill du äta middag med mig?!
Är du inte riktigt klok?
- Nu blir han arg! - Kära nån!
- Jag sa åt dig att äta middag med mig! - Och jag tackade nej!
Vad är klockan? Vad står på?
Jag svälter hellre än äter med dig.
Gärna för mig! Varsågod och svält ihjäl!
Äter hon inte med mig får hon ingen mat alls!
Era dumskallar!
Jag förbjuder er att tilltala oss på det sättet.
Oj, hade han gått? Jag hade faktiskt tänkt skälla ut honom.
Åh, ers nåd är tillbaka!
- Väldigt roligt. - Nu lurade jag dig.
Visa mig flickan.
Ännu ett rosenblad föll av.
Lumière, jag har fått tre nya fjädrar och jag putsade mig i går.
Jag vet, kära du. Och jag blir bara mer och mer metallisk.
Åh nej, nu är det dags igen. Ursäkta mig.
Nu får ni lugna er, hela bunten! Tiden är inte ute än.
Mamma, blir jag nånsin en vanlig pojke igen?
Javisst, Chip. Du ska få leka ute i friska luften igen. Lita på mig.
- Jag sa åt dig att gå! - Ingen fara, det är bara mrs Potts.
Vacker som en tavla! Vad trevligt att få träffas.
Det blir en lång resa. Låt mig få pyssla om dig innan du ger dig av.
De flesta bekymmer blir mindre efter en stärkande kopp te.
Försiktigt nu, Chip!
Trevligt att råkas. Vill du se ett trick?
Chip!
Det var modigt av dig att ta din fars plats, kära du.
Ja, det håller vi alla med om.
Jag oroar mig för honom. Han har aldrig klarat sig själv.
Upp med hakan. Det ordnar sig till slut. Det känns nog bättre efter lite mat.
Men äter jag inte med honom får jag ingen mat.
Folk säger så mycket när de är arga. Man behöver inte lyssna på allt.
- Kommer du, lilla vännen? - Gå med.
De kommer! Var redo nu!
Ånej! Om herrn upptäcker att du har gett henne mat får jag skulden!
Det lovar jag! Men såg du hur stursk hon var mot honom? Hon är rätt flicka!
De måste bli förälskade, så att vi blir mänskliga igen.
- Chapeau, du missade ett ställe. - Hon blir aldrig förälskad i honom.
En trasig klocka har bara rätt två gånger om dagen. Och det är inte nu.
Nu visar vi vad vi kan!
Jag har inga smaklökar, men det här blir utsökt gott!
- Låt mig arbeta i fred! - Peppar och Salt, sätt fart nu!
Kan ni vara lite tysta!
Javisst. Men vad är en middag utan musik?
- Musik? - Maestro Cadenza, är ni redo?
Det är så länge sen jag spelade att jag nästan har glömt hur man gör.
Aj, en trasig tand.
Maestro, er hustru står där uppe och har svårt att hålla sig vaken.
Ni måste hjälpa oss att bryta förtrollningen.
Då ska jag spela trots tandvärken.
Var snäll och spela tyst.
Tyst. Sotto voce. Självklart.
Har ni fler smaklösa åsikter om mitt konstnärskap?
- Nej, det var allt. - Då är vi framme, kära du.
Kära mademoiselle...
Med stolthet och stort nöje välkomnar vi er i afton.
Nu ska ni bara koppla av.
Vi ställer fram en stol -
- och nu ber matsalen att få presentera -
- er middag.
Bli vår gäst, bli vår gäst.
Sätt vår service på ett test.
Knyt servetten kring er hals, chérie -
- för här ska det bli fest.
Soupe du jour, små hors d'œuvres, det är det vi lever för.
Smaka kaviar, njut av smaken.
Om ni tvivlar, fråga faten.
De kan allt, vår servis.
Vi är fransmän, givetvis.
Och en middag här är aldrig "nästan" bäst.
Så bara välj och vraka, låt er sen väl smaka.
Bli vår gäst, bli vår gäst, bli vår gäst.
Biff ragout, ostsufflé.
Dessert och paj - en flambé.
Vi tar fram, ma petite chérie, en kulinarisk kabaré.
Ensam gäst, var ej rädd -
- en bankett är förberedd.
Det finns ingen här som klagar när besticken oss behagar.
Vi drar skämt, det kan bli kandelaber-trolleri -
- men naturligtvis görs det med finess.
Så ta och lyft ert glas visst ska det bli kalas.
Att bli vår gäst - för mot stress är en middag allra bäst.
Bli vår gäst.
Bli vår gäst, bli vår gäst.
Livet är så illa om en kypare står stilla.
Han är gjord för att duka bord och passa opp.
Ja, som på den gamla goda tiden.
Men de gamla tiderna försvann.
I åratal har vi rostat -
- trots de pengar vi har kostat.
Vi blev väl gjorda för något mer än samla damm.
Oftast bara slöa' vi på slottet.
Fritid fanns det gott om Så kom du, och vi fick bråttom.
Se en gäst, se en gäst.
Milde tid, vad sker härnäst Ta det kallt, sån tur trots allt.
Först dessert och sen te, det ska ordnas, ska du se.
Medan kopparna blir snygga, ska jag bubbla, jag ska brygga.
Locket på, pipen sträck.
Store tid, är det en fläck?
Putsa rent, ta bort varenda liten rest.
Vi måste jobba på.
En sockerbit - ta två!
- Du är vår gäst. - Hon är gäst.
Hon är gäst.
Efterrätt?
Varför är ni så snälla mot mig? Ni är väl lika mycket fångar som jag?
- Vill ni aldrig fly? - Hans nåd är faktisk inte så hemsk.
Långt där inne finns en prins -
- på sätt och vis, som väntar på att bli befriad.
Lumière nämnde något om västra flygeln.
Det ska hon inte bekymra sig om. Hopp i säng nu, lilla vän.
- God natt. - Nattinatti.
Raka vägen i säng nu.
- Vad gör du? Vad gjorde du med den? - Inget!
Förstår du vad du kunde ha gjort? Dömt oss alla till evigt lidande! Ut!
Försvinn!
Schack matt - igen!
Nej, du fuskade igen.
Mademoiselle, vad gör ni?
- Springer härifrån! - Stanna!
Sätt fart, Froufrou!
Hejda henne, Froufrou.
- Låt henne inte försvinna! - Hejda henne!
- Nej, Froufrou. - Inte leka nu.
Inte nu, din dummer!
Fy på dig!
Nej, nej!
Spring inte i väg! Det är farligt!
Herrejösses!
Du måste hjälpa till.
Du måste ställa dig upp.
Nej, det här är rätt väg.
Hör ni vargarna? Då är vi nära slottet.
Nu räcker det. Vi vänder.
Stanna! Där är det!
Där är trädet.
Jag är säker.
Blixten slog ner i det sist.
Men nu står det upprätt igen -
- genom något slags magisk kraft eller liknande.
Vill du verkligen gifta in dig i den familjen?
Det innebär att slottet ligger... Nej.
Nej, det ligger...
Det hållet. Helt klart åt det hållet.
Nu är jag less på den här leken.
- Var är Belle? - Odjuret tog henne och...
Det finns varken odjur eller talande tekoppar.
Eller trolleri.
Men vargar, förfrysningar och svält existerar däremot.
Ta djupa andetag, Gaston.
Djupa andetag.
Nu vänder vi om och åker hem till Villeneuve.
Belle väntar säkert därhemma med maten.
Om ni tror att jag hittar på, varför erbjöd ni då er hjälp?
Därför att jag vill gifta mig med er dotter!
Nu vänder vi hemåt.
Belle är inte hemma!
Hon är hos...
Säger ni "odjur" en gång till så kastar jag er åt vargarna!
Sluta, Gaston! Andas!
Tänk på trevliga saker. Tänk på kriget! Blod.
- Explosioner. Mängder av änkor. - Änkor...!
Såja.
Maurice!
Förlåt mig, gamle gosse.
Så kan jag ju inte behandla min blivande svärfar.
- Blivande svärfar? - Just det!
Ni kommer aldrig att få min dotter.
Jag förstod att det skulle hända.
Om Maurice inte ger sin välsignelse står han i vägen för mig.
När vargarna ätit upp honom har Belle ingen annan än mig.
Ska vi inte för säkerhets skull överväga ett mindre grymt alternativ?
Kommer du?
- Det gör ont! - Ligg still, så gör det inte så ont.
- Det är ditt fel för du sprang i väg. - Jag sprang för att du skrämde mig.
- Du hade inget i västra flygeln att göra! - Du måste lära dig att behärska dig.
Försök vila nu.
- Tack, snälla fröken. - Vi är er evigt tacksamma.
- Varför är ni så fästa vid honom? - Vi har skött om honom i hela hans liv.
Men han har förtrollat er - varför? Ni har inte gjort något!
Det har du rätt i, kära du.
När hans nåd miste sin mor -
- och hans elaka far tog den rara lilla pojkstackarn -
- och gjorde så att han blev precis likadan, så sa vi ingenting.
Låt honom sova.
Glädjen var sann, lyckans dagar kom och försvann.
Tills jag blir en grå gammal man -
- ska du vara med mig.
Blir jag hänförd igen -
- av din sång, min älskade vän?
Lever hoppet kvar i dig än -
- att få möta min famn?
Lyckans dagar försvann -
- vad jag saknar den glädje vi fann.
God natt, mamma.
Ljuset som brann -
- fick mörkret att fly.
Här får jag stå -
- i en dyster, dunkel vrå.
Men än vi drömmer -
- att framtiden gömmer den dag då trolldomen bryts.
Fast ni är tyngda av ert öde -
- finns en förtröstan kvar ändå.
Fast jag har lärt mig ganska mycket -
- kan jag se, men knappt förstå.
Jag har släppt taget om min barndom.
Den som min pappa gjorde trygg.
Jag känner själv förändringen.
Är starkare, men strävar än.
Glädjen var sann.
Lika stark som kärleken
är hoppets sång -
- att lyckan som fanns -
- föds på nytt en gång.
- Vad sker när sista rosenbladet fallit? - Hans nåd förblir ett odjur för evigt.
- Och vi blir... - Antikviteter.
- Lätt begagnat husgeråd. - Skräp.
Vi förvandlas till skräp.
Jag vill hjälpa er. Det måste gå att bryta förtrollningen.
Ja, det finns ett sätt.
Men inte ska du bekymra dig om det. Som man bäddar får man ligga.
Drick det här.
Tack, Agatha.
"Kärleken skänker både form och glans."
"Ty kärlek ser ej med ögonen utan med sina känslors svindel."
"Därför målas Amor av med bindel"...
Är du bekant med Shakespeare?
Jag fick en påkostad utbildning.
"Romeo och Julia" är min favoritpjäs.
Det förvånar mig inte det minsta.
Ursäkta?
Bara en massa hjärtesorg och trånande.
- Det finns mycket bättre böcker. - Som vad då?
Ja, här inne finns det några böcker du kan börja med.
Hur är det fatt?
Det är ju helt underbart!
Ja, det får man väl lov att säga.
Om du är så förtjust kan du betrakta det som ditt.
- Har du verkligen läst varenda bok? - Vad?
Nej, inte varenda en.
Några är på grekiska.
Skämtade du nu?
Skojar du nu?
Kanske det.
"Världen är blå, av bitande kyla täckt"
"och svept uti frostig dräkt."
"Varje träd, varenda gren"
"alla grässtrån små verkar som av ett under..."
"av glas bestå."
Det känns som om jag ser allt för första gången.
Fortsätter det?
"Men i den andäktiga tystnaden hörs en viskning"
"av allt som sover."
"Se på mig."
"Kom och väck mig till liv"
"ty här väntar jag."
Jag ser nåt sött och nästan rart.
Han som var elak och brutal, så uppenbart.
Nu är han snäll, ja absolut.
Jag undrar så varför han dolt det där förut.
Hon såg på mig Visst var det så?
Och fast jag rörde henne stod hon kvar ändå.
Jag har nog fel Ja, absolut -
- men hon har aldrig sett på mig så där förut.
Glad, inte alls så bister.
Inte trodde jag det kunde ske.
Han har väl sina brister -
- men han har nåt som jag förut inte kunde se.
- Vem kunde tro? - Ja, tänka sig.
Vem hade tänkt på ett par och menat dem?
Så egendomligt! Vi får se Det hela klarnar väl till slut.
Det kanske finns nånting som inte fanns förut.
Ja, tänka sig...
Det kanske finns nånting som inte fanns förut.
Vad då, mamma?
Det kanske finns nånting som inte fanns förut.
Vad är det? Vad finns det?
Det ska jag berätta när du blir äldre.
Nu är jag äldre!
Chip...
Du är för rolig!
- Vad läser du? - Ingenting.
Guinevere och Lancelot.
Det handlar om Kung Artur och Riddarna av Runda bordet.
Om riddare och svärd och sådant.
Fast det är en romantisk berättelse.
Må så vara.
Jag tackade dig aldrig för att du räddade mitt liv.
Jag tackade dig aldrig för att du inte lät vargarna äta upp mig.
- Vad roligt att höra dem skratta. - När jag kommer slutar alla att skratta.
Det är likadant för mig.
I byn sägs det att jag är lustig, men det är nog ingen komplimang.
Tråkigt att höra.
- Din by låter hemsk. - Nästan lika ensamt som i ditt slott.
Ska vi rymma någon annanstans?
Ännu en liten gåva från trollkvinnan.
En bok som hjälper en att fly bort.
Den är ju fantastisk!
Hennes grymmaste knep.
Bara en ny förbannelse.
I världen utanför finns ingen plats för odjur som jag -
- men du hör hemma där.
Tänk på en plats du alltid har drömt om.
Föreställ dig den nu.
Låt ditt hjärta uppleva den.
Vart har du förflyttat oss?
Paris.
Jag älskar Paris.
Vad vill du se först?
Notre-Dame, Champs-Élysées...?
Eller är det för turistigt?
Det är mycket mindre än jag tänkt mig.
Min barndoms Paris, så som jag minns det.
Allt tog sin början för mig här.
Tänk här bodde det en konstnär -
- och han höll sin fru så kär.
Minnet bär jag med mig -
- varje steg jag tar.
Min barndoms Paris som inte längre -
- finns kvar.
Vad hände med din mor?
Pappa förmådde aldrig att berätta om det och jag tordes aldrig fråga.
En läkarmask.
Pesten.
Ge er av genast.
Skynda, innan pesten tar henne också.
Jag är ledsen att jag kallade din far för tjuv.
Nu återvänder vi hem.
Vilket oväder!
Vi är åtminstone inte fast i en skog med blodtörstiga vargar.
Det är inte för sent för att vända om...
Så fort jag sluter ögonen ser jag Maurice helt övergiven.
Och så fort jag öppnar dem, är han...
Maurice!
Gaston, försökte du ta livet av Maurice?
Maurice! Tack gode Gud!
Jag har letat efter dig i hela fem dagar!
Du försökte ta livet av mig. Du lämnade mig till vargarna.
Först fantiserar du, och nu anklagar du mig för att försöka döda dig.
Maurice, har du bevis för dina anklagelser?
Fråga Agatha. Hon räddade mig.
Agatha!
Skulle dina anklagelser bekräftas av en lortig traskärring?
Inget illa ment, Agatha.
Monsieur LeFou var där och såg alltsammans.
- Jag? - Det stämmer.
Ni behöver inte lyssna på mig.
LeFou, min kära vän...
Har jag, din äldste vän och allra trognaste broder -
- försökt ta livet av fadern till den enda kvinna jag har älskat?
Det är en knivig fråga i många avseenden -
- men nej.
Nej, det har han inte gjort.
Du, din...
Maurice, ni har tråkigt nog blivit en fara för både er själv och andra.
Inte undra på att Belle rymde sin väg.
Ni behöver hjälp att läka er plågade själ.
Allt kommer att ordna sig. Allt ordnar sig.
Jag sa: "Du gör allt så vackert, vi borde ställa till med dans i kväll."
Inte trodde jag att hon skulle tacka ja!
Nej, det är helt rätt tillfälle.
Rosen har bara fyra blad kvar, så i kväll kan ni avslöja era känslor.
Jag känner mig så dum. Hon kommer aldrig att älska mig.
Tappa inte modet nu.
- Hon är den rätta. - Tjata inte om det där!
- "Den rätta" finns inte. - Ni har ju känslor för henne!
Uppvakta henne med vacker musik och levande ljus.
- Och när stunden kommer... - Men hur vet jag det?
- Man känner sig lätt illamående. - Inte oroa sig. Det går bra.
Var inte så nervös, berätta bara vad ni känner!
Annars lovar jag att ni får dricka kallt te livet ut!
- I beckmörker. - Täckt av damm.
Både mörkt och dammigt.
Börja med håret! Kvinnor älskar vackert hår.
- Jag tar fingrar och tår. - Borsta tänderna. Det behövs!
Ett litet dopp, sen ett klipp...
Fila naglarna, putsa hornen...
Blunda nu. Puff!
Och så pricken över i.
Voilà!
Okej, jag kan ordna till det här.
Åh, så vacker! Men det är något som saknas.
Just det!
Kronan på verket.
Rörda av en ton -
- i en melodi.
Kan två hjärtan slå -
- så att båda känner harmoni.
Som om sagans värld -
- blivit verklighet.
Främling blivit vän -
- vad ska hända sen?
Ingen av dem vet.
Skönheten är hon.
Odjuret är han -
- men så mycket mer
än vad ögat ser -
- ser de hos varann.
Rörda av en ton -
- förda av en sång -
- låter tiden gå -
- börjar att förstå -
- allt kan ändras om.
Ska vi våga tro -
- på vår fantasi?
Sagan ger oss svar -
- varje väsen har -
- skönhet inuti.
Jag har inte dansat på åratal. Jag har nästan glömt hur det känns.
Det är dumdristigt av mig, antar jag -
- att ett odjur som jag ska våga hoppas -
- att han en dag ska förtjäna din kärlek.
- Jag vet inte det. - Jaså?
Tror du att du skulle kunna vara lycklig här?
Kan någon vara lycklig utan frihet?
Pappa lärde mig att dansa.
Jag trampade honom ofta på fötterna.
Du måste sakna honom.
Väldigt mycket.
Vill du se honom?
Jag vill se min far.
Pappa!
Vad gör de mot honom? Han har råkat i knipa!
Då måste du ge dig av till honom.
Vad sa du?
Du måste ge dig av till honom.
Ingen tid att förlora.
Nej, behåll den.
Då har du alltid ett sätt att se mig.
Tack.
Jag tvivlade, men allt har ju gått som ett urverk.
Äkta kärlek går hem i längden!
- Jag släppte i väg henne. - Vad säger ni?!
- Hur kunde ni göra det? - Jag var så illa tvungen.
- Men varför då? - Därför att han älskar henne.
- Varför är vi inte människor igen då? - Därför att hon inte älskar honom.
- Nu är det för sent! - Hon kan komma tillbaka.
Nej, jag frigav henne.
Jag beklagar att jag inte kunde göra detsamma för er.
Gå nu. Vår tid är snart ute.
Kom, älskade vän.
Jag höll mitt öde i min hand.
Jag hade allt, jag levde gott.
Först nu behöver jag en annan i mitt liv.
Först nu har jag förstått.
Fastän jag blundar finns hon kvar.
På smärtan ser jag inget slut.
En tagg som värker i det hjärta hon har nått -
- så att jag knappt står ut.
Hon ska alltid finnas nära
även om hon gett sig av.
Jag ska jämt bli plågad, lugnad, sårad -
- rörd av allt hon gav.
Längtar bakom höga murar.
Väntar vid min öppna dörr.
I drömmen är hon här på nytt -
- och älskar mig som aldrig förr.
Hon var en gnista i mitt liv -
- som brann och slocknade igen.
Hon är så långt som man kan komma ifrån mig -
- men hon är hos mig än.
Hon ska alltid finnas nära -
- vara den jag lever för.
Hon ska ge mig glädje -
- vara del av allting som jag gör.
Längtar bakom höga murar.
Väntar vid min öppna dörr.
I drömmen är hon här på nytt.
Jag tänker på det hopp som flytt -
- och på allting som hon betytt.
Väntar här som aldrig förr.
Han är inte frisk.
Han måste till sjukhus, inte ett dårhus.
Har du varit på ett dårhus, Maurice? Du skulle inte härda ut en vecka.
- Ge mig din dotter, så får du gå. - Aldrig i livet.
Kör i väg med honom!
Stanna!
- Pappa! - Belle! Jag trodde jag hade förlorat dig!
- Släpp ut honom! Han är skadad. - Tyvärr. Vi tar väl hand om honom.
- Pappa är inte tokig! - Gaston, säg åt honom!
Jag är lojal mot din familj, men din far har gjort underliga påståenden.
Det är sant, Belle.
Han har yrat om ett odjur i ett slott.
Jag kommer därifrån och det finns ett odjur där!
Du vill bara få honom fri. Ditt ord är inget bevis.
Vill ni ha bevis?
Visa mig odjuret!
Där har ni bevis!
Trollkonster!
Se på odjuret! Se hans huggtänder!
Hans klor!
Var inte rädda! Han är vänlig och snäll.
Monstret har förtrollat henne.
Det låter till och med som om hon håller av honom!
- Han är inget monster, Gaston. - Men du är det!
Odjuret gör ingen illa.
Nog har jag hört om svartkonst, men aldrig sett det med egna ögon!
Det här hotar hela vår tillvaro!
Hon får inte varna odjuret. Lås in henne också!
- Nej! - Kom hit!
- Du kommer inte undan, Gaston! - Åh, Belle!
- Gaston, med all respekt... - Vill du också bli inspärrad?
Gå efter min häst.
Håll vakt! Låt dem inte fly.
Vi måste sätta stopp för det här odjuret!
Vi dödar det!
Döda odjuret!
- Om han ändå vore död. - Han kan säkert hitta hit.
Han kan sluka våra ungar med sin glupande aptit.
Han kan ödelägga staden om vi inte säger nej!
Det är dags att gå till handling nu.
Ja, dags att följa mig.
Över äng, genom skog, genom skuggorna och mörkret -
- som en mardrömsfärd med mycket spänning i.
Be en bön när vi står vid det fruktansvärda slottet.
För det finns nåt mycket värre inuti.
Vilken best, varje tand är en huggtand.
Han är stor, av hans klor får man pest.
Hör hans vrål, han är vild men nu ska vi se till att han dör -
- som sig bör.
Han ska dö!
Tänd ett bloss! Rid med oss! Och se till att du har mod i barm.
Gaston får visa vägen dit vi ska.
Vi tar strid, det är krig! Och då får man snabbt ett följe.
Det är ledare med kraft som de vill ha.
Att ett monster går löst, det är tydligt -
- men dess namn är Gaston, är jag rädd.
- Mandom, mod, morske män. - Ta ditt svärd.
Bågen spänn för nu kommer vi igen.
Visa mig slottet.
Äntligen har han lärt sig att älska.
Men hon måste ju älska honom tillbaka.
Det är första gången jag vågar hoppas att hon gör det.
Hörde du, mamma? Är det hon som kommer tillbaka?
- Kan det stämma? - Vad var det jag sa!
Sacrebleu! Inkräktare!
- Råskinn! - Där ser ni!
Äkta kärlek kan vi glömma.
Upp på barrikaderna och håll ställningarna!
Ur vägen!
Upp till kamp! Till försvar! Vi beger oss in i striden -
- för där ute verkar hatet sått ett frö.
Hissa flagg, sång och spel Femtio man är vår armé.
Och femtio fransmän har ej fel.
Nu ska han dö!
Vi behöver hjälp.
- Jag måste varna odjuret. - Varna honom?
Hur lyckades du fly från honom?
Han släppte i väg mig.
Han skickade hem mig till dig.
Nu förstår jag inte.
- Var fick du...? - Han tog mig med dit.
Jag vet vad som hände med mamma.
Då vet du varför jag fick lämna henne. Jag skyddade dig.
Jag har alltid skyddat min lilla flicka. Nästan i överkant.
Jag förstår.
Hjälper du mig nu?
Det är farligt.
Ja.
Ja, det är det.
Jag kan försöka dyrka upp låset.
När allt kommer omkring består det ju bara av kugghjul och fjädrar.
Men jag behöver något långt och vasst.
Precis. Perfekt.
Ursäkta, ers nåd. Ledsen att behöva störa.
- Hon kommer inte tillbaka. - Nej...
De håller på att slå in porten!
Det spelar ingen roll nu. Låt dem komma.
Odjuret ska dö!
- Det här fungerar inte! - Jag vet råd.
Odjuret ska dö! Odjuret ska dö!
Är ni inte det minsta orolig att det spökar i slottet?
Inte tappa fattningen nu, LeFou.
Var är vi någonstans?
Det här stället känns... bekant!
Som om jag har varit här förut.
Men hejsan!
Du måste vara den talande tekoppen.
Och du måste vara hans mormor.
- Mormor? - Anfall!
Hallå där!
Gaston!
Gaston. Hjälp mig.
Ledsen, gamle gosse. Dags att spela hjälte.
Aj då!
God kväll.
Den här är visst er.
Hon är väldigt envis.
Har ni barn?
Nu har du ingen att gömma dig bakom!
Ett, två, tre, fyr -
- fem, sex...
Utmärkt, Chip!
Lysande! Infanteriet rycker in!
I väg och lär dem en läxa nu!
Det där kallas böcker, era stackare till musketörer!
Nu drar jag.
Bara en klocka.
Kom hit, pojkar små!
Nu snurrar vi lite!
Vilka söta små pojkar!
Så fin!
Gå nu - och känn friheten! Känn friheten!
Hur vill ni ha ert te? Ångande varmt?
Eller kokhett?
Mr Potts!
Mamma!
Tackar.
Här får ni!
Elegant!
Förut stod jag på Gastons sida, men nu ligger vi illa till...
- Du är för snäll för honom. - Ska vi fortsätta?
- Vilken ljuv musik! - Flytta er!
- Få tyst på cembalon! - Vad nu?
- Maestro! - Älskling, äntligen!
Jag kommer, min kära!
Nu är det dags! Nu ska den tjocka tanten sjunga!
Akta fötterna!
I väg med er!
- Skynda er hem! - Och håll er borta!
Odjuret!
Mitt namn är Gaston. Belle har skickat mig.
Är du förälskad i henne?
Hur kunde du tro att hon ville ha dig?
Belle!
Var är han?
När vi kommer hem ska du gifta dig med mig -
- och sen ska vi hänga odjurets huvud på väggen.
Jag ska nog få tag i dig, ditt odjur!
Nej!
Belle?
Belle!
- Du kom tillbaka! - Jag försökte hindra dem!
Stanna där! Jag kommer!
Gaston!
Nej!
Släpp mig inte!
Jag ber dig! Jag gör vad som helst.
Gör mig inte illa, snälla odjur.
Jag är inget odjur.
Försvinn!
I väg med dig.
Låt bli! Det är för långt!
Snälla!
Du kom tillbaka.
Det är klart jag gjorde. Och jag lämnar dig aldrig mer.
Nu är det min tur att ge mig av.
Vi är tillsammans nu. Det kommer att bli bra.
Jag fick i alla fall se dig igen. En sista gång.
Nej! Snälla!
Kom tillbaka!
Vi lyckades, Plumette! Segern är vår!
Plumette?
Min älskade Plumette!
Nej!
Maestro, du var så modig!
Farväl, min älskade.
Amore! Nej, gå inte ifrån mig!
Chip!
Har ni sett Chip? Han sprang i väg.
Var är min lilla pojke?
- Mamma! - Åh nej!
Mamma!
Lumière, jag kan inte... tala.
Ingen fara, Clocksworth.
Jag kan inte... Lumière, min vän...
Det har varit en ära att ha fått tjänstgöra med dig.
Äran var helt på min sida.
Kom tillbaka.
Lämna mig inte.
Jag älskar dig.
Maestro!
Madame!
Maestro...!
Lumière!
Clocksworth, nu vann vi över klockan.
Mon ami!
Plumette!
Mon amour.
Chip! Men titta!
Du är en liten pojke igen! Vad var det jag sa?
Du luktar så gott!
Froufrou, äntligen!
- Älskling? - Mr Potts!
Beatrice! Nu kommer jag ihåg!
Henry? Henry!
Kära nån...
Jag har varit så ensam.
Förvandla mig till klocka igen!
Lumière, titta!
Min prins!
Gamle vän!
Vad roligt att ses!
Ni räddade oss, mademoiselle.
Belle! Det är jag!
Det är Chip.
Skönheten är hon.
Odjuret är han.
Men så mycket mer än vad ögat ser -
- ser de hos varann.
Vinter blev till vår.
Ljuset råder nu.
Kylans tid har flytt -
- livet föds på nytt -
- för de unga tu.
Vad är det?
Vad säger du om att skaffa skägg?
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Översättning dialog: Lars Thorsell Svensk Medietext.
Svenska sångtexter: Robert Cronholt, Ingela Pling Forsman, Nicklas Källén.
Ansvarig utgivare: Eric Broberg Walt Disney Company Nordic