FÄNGELSE
Det blev tyvärr avslag, Frank.
Jaha, jaha...
- Det var ett hårt slag. -Jag beklagar.
Ett hårt slag, inget snack om saken.
Fem år till, alltså... Vad tror de om mig?
Att jag är nån jävla bibelfitta som lever för evigt, eller?
De gör ju sin bedömning...
Jag har skrivit till varenda jävel, till och med drottningen.
Men inte fan svarade hon. Hon har inte tid med arbetarklassen.
Annat är det när hon behöver en soldat. "Skriv på här, mr Begbie!"
- Jag visste inte att du varit soldat. -Det har jag inte heller.
Har du inte märkt att jag har suttit inne i 20 år?!
Jo, givetvis.
Otillräknelighet.
Om advokatjäveln hade byggt försvaret på otillräknelighet, vore jag fri nu.
- Den klokaste strategin är nog... -Sa du nåt om det?
Sa du nåt om otillräknelighet?
- På prövningen? -Ja.
- Jag ansåg det mer konstruktivt... -Du sa fan inget om det!
Vad var det sista jag sa?
"Ta upp otillräknelighet", dumfitta!
Det bästa vore nog om vi avslutade mötet nu.
Sen möts vi igen när du har fått tid att tänka över situationen.
Tänker du trycka på knappen eller inte?
Din fitta!
"Sommartid"
Själv är jag inte så noga med dagsljuset.
Jag varken sparar eller slösar. Typ en agnostiker.
Tyvärr har inte dagsljuset visat mig samma likgiltighet.
Jag hade ett byggjobb.
Snickeri, rörmokeri. Inga drömjobb, men bidragstanterna var tydliga:
Inget kneg, ingen deg. Så jag la ner horset.
Jag träffade Gail och lilla Fergus, fast han är inte så liten längre.
Jag fick det att funka.
Men en morgon fick jag kicken för att jag kom en timme för sent.
En timme sen till soc när jag skulle förklara.
En timme sen med överklagan, en timme sen till motivationssamtalet.
Samma sak till umgänget och när jag skulle förklara för soc.
Till sist fattade jag att klockorna hade ställts fram en timme.
"Brittisk sommartid" kallar de det.
Man hade ju fortfarande tjocktröja. "Det händer varje år, mr Murphy."
Hur skulle jag veta det efter femton år på horse?
Dagsljus står inte högt på dagordningen för pundare.
Det är till för bönder som sköter boskap.
Inte för pundare som behöver en fix.
Inget jobb, inga pengar. Fick inte träffa lillkillen.
Och då började du med heroin igen.
Min bästa vän. Det är faktiskt den enda vän som aldrig har svikit.
- Vad nu? -Den här är till dig.
Det är en inspelning.
En minnessak, så att du aldrig glömmer.
- Vem är du? -Din utpressare och din frälsning.
Samarbetar du får ingen nånsin se det här klippet.
Som biträdande rektor för en av Edinburghs främsta privatskolor-
-tjänar du runt 70000 pund om året.
Jag vill inte pressa dig för hårt, du vill inte provocera mig.
Därför möts vi halvvägs.
Tio procent av din lön, utbetalat varje månad.
Din vidriga jävel! Det här tänker jag inte tolerera!
Du måste förstås ljuga för din fru.
Behöver du inspiration, tänk dig hennes reaktion.
Eller intresset hos dina privatskoleelever.
De skulle gilla strap-on-sekvensen. Det gjorde jag.
Jag messar uppgifter om ett konto. Tusen pund inom om en vecka.
Välkommen till Edinburgh.
Ursäkta mig? Var kommer du ifrån?
Slovenien.
Franco?
- Franco? -Kom in.
- Tjena. -Är du beredd?
Har du det?
- Du får fan inte vara packad nu. -Nej då.
Ett här och ett här. Inte för djupt. Lite blod, men ingen riktig skada.
Det är lugnt, Franco.
Gör det. Gör det, för fan!
Jävla as, du högg mig i levern!
Ledsen, Franco. Vill du fortfarande ha det andra?
Du har redan gjort tillräckligt, Dozo.
Fy fan...!
På med glidmedel och kör hårt!
Fan!
Rör henne inte! Du rör henne fan inte!
- Försöker ni lura mig? -Dra åt helvete!
Ser jag dig igen så dör du, fittjävel!
Stick!
Var var du? Du tog tid på dig.
- Klockan är för uppenbar. -Jag gör inte om det här.
- Vi gör ett uppehåll. -Nej. Jag gör inte om det, sa jag.
- Jag blir spyfärdig! -Lugn. Det funkade ju första gången.
- Jag börjar jobba för Doyle igen. -Bastuklubben? Han är en gangster!
På bastuklubben ger sig ingen på kvinnorna. Doyle tillåter inte det.
Jag gillar inte att du jobbar där.
För att jag knullar med män? Skulle det här vara bättre?
Jag hade kunnat bli ihjälslagen medan du satt och snortade kokain!
Jag vill åka hem.
Hon somnade in väldigt fridfullt.
Hon lät ditt rum stå kvar som det var.
Hon hoppades alltid att du skulle komma tillbaka.
GEORGE BESTS BÄSTA
Gail...
Jag önskar att jag fann bättre ord för att säga hur ledsen jag är.
Du borde inte behöva läsa det här. Jag har redan utsatt dig så.
Men jag vet att du och Fergus klarar er bättre utan mitt kaos.
Jag är ledsen för alla saker jag har förstört.
Du är så vacker. Den vackraste i hela världen.
Och jag gör bara världen ful.
Fergus behöver ett enklare liv. Jag vet hur mycket han skäms för mig.
Jag kunde inte bli den man ni behöver.
Jag har försökt i 20 år, men allt slutar i katastrof.
Jag älskar dig. Jag älskar Fergus mer än allt annat.
Men jag är slut, Gail. Förlåt mig.
Jag älskar er båda.
Jag vill se er le igen.
"Danny boy-"
HISSEN UR FUNKTION
Fan...
Spud!
Spud?
Spud!
Helvete!
Jävlar!
Du! Det är du, din jävel!
Vad fan gör du med mig?!
- Jag räddade ju för fan livet på dig! -Räddade livet på mig?
Du sabbade mitt liv, Mark.
Du sabbade det!
Och nu sabbar du fan min död också!
Tack så mycket, amigo!
Jag gjorde vad jag kunde! Du fick 4000 pund!
Vad trodde du att jag skulle göra med 4000 pund, Mark?
Jag var ju en jävla pundare!
Ja, du var väl det.
Det är jag fortfarande!
Fy fan...
Men du ser ut att må bra, Mark.
Ja...
Det säger alla.
- Stannar du ett tag? -Nej, jag ska tillbaka om några dar.
Kan du inte stanna ett tag? Det vore kul att hänga lite.
Jag vet inte.
Jag har saknat dig.
- Försök inte ta livet av dig igen. -Inte medan min polare är i stan.
Har du träffat Simon än?
- Nej, han har säkert fullt upp. -Du måste ju träffa Simon!
- Du vet hur det var, Spud. -Du och Simon var ju heltajta!
- Hur mår du i dag, Frank? -Det ömmar lite.
- Snart kan vi koppla ur slangarna. -Tack, raring.
Handleden, Frank. Jag måste skita. Såna är reglerna.
Vart fan skulle jag ta vägen med alla slangar?
Kan man aldrig behandlas med värdighet?
Okej då, Frank.
Du har ett gott hjärta, mr Wilson. Det respekterar jag.
Jävla rövhål...
Ursäkta, sir... Hur är det med er?
- Kan jag hjälpa till? -Ja, det kan du.
TRANSPORT AV BLODPRODUKTER
Hej, Mark.
Simon...
Vad har du haft för dig de senaste 20 åren?
Jag har varit i Amsterdam.
- Schyst -Jodå.
- Mer då? Är du gift? -Ja. Med en holländska.
- Ungar? -Två.
- Killar eller tjejer? -En av varje.
"Lilla Mark", va?
- Han brås väl på farsan. -James heter han. Och Laura.
Du,då?
Jag har en son.
Han är i London med sitt luder till morsa.
- Träffas ni? -Med jämna mellanrum.
En gång vart tionde år.
Okej.
- Nåt jobb? -Ja.
Jag har gått en bokföringskurs och jobbar för ett litet företag.
Lagerhållningsmjukvara för detaljhandeln.
Riktigt schyst.
Och jag har tagit över mosters pub.
Rätt få och panka besökare. Knappt lönt att hålla öppet ibland.
Den stora gentrifieringsvågen har inte sköljt över oss än.
Men, men. Det är min lott här i livet.
Sexton...
...tusen pund!
Din jävla tjuv!
Det svider att du missade en stöt, va?
Att jag var smart och fräck nog att sno stålarna, men inte du!
Släpp, för fan!
Helvete!
Fan också!
Ditt jävla svin!
Hur är det med dig?
Det är ingen fara.
Var är hon?
Skit i det, du. Men hon räddade ditt liv.
Det här är till dig.
För fan...
Vi gjorde en affär då, för 20 år sen.
Några påsar H. Bra grejer.
Vi åkte till London. Jag, han, Begbie och Spud.
Vi fick ett hyggligt pris. 16000 pund att dela på fyra.
Men han stack med rubbet.
Nu vill han köpa mig som nåt luder! 4000 pund, inte ens nån ränta!
Ska jag köpa en tidsmaskin och leva om livet, eller?!
Utan att bli bestulen och bedragen av min bästa vän den här gången!
Nej du, den gubben går inte.
Så här ska jag göra, Veronika. Jag ska låta honom komma nära igen.
Min bästa vän, min partner.
Och sen tänker jag göra honom illa på alla sätt jag kan komma på.
- Det saknas 200. -Jag hade en skuld.
- Du har köpt kokain. -Käften.
Veronika...
Han ska få ångra att han kom tillbaka.
Käften! Vad fan är det med dig?
- Är det du, Frank? -Vem fan annars?
- Tänk om vi har polisbevakning. -Det var därför jag tog fönstervägen.
- Har du kvar min militärväska? -Det är klart.
- Du blöder ju. -Det är inget. Fixa ett plåster bara.
- Låt mig... -Lägg av!
Pappa?
Franco Junior...
Din jäkel.
- Fan, vad fint att se dig. -Men pappa...
Just det, grabben. Jag är hemma.
- Men vad ska du göra? -Inte tänker jag sitta och glo på tv.
- Men tänk om... -Hör på här.
Du och jag, grabben. Vi ska göra några jobb ihop.
Jag har börjat plugga, pappa.
- Va...? -Jag läser hotellmanagement.
Den var bra! Jag gick nästan på det.
Allvarligt talat, grabben. Du och jag!
Titta på vår grabb, June.
Ivrig så in i helvete.
Fan också!
Det gör inget, Frank.
Jag är bara glad att du är tillbaka.
Jag tar in några byggjobbare. Kolla skiljeväggarna här.
Åtta rum. Sexton tjejer. Två skift.
Vi skulle kunna tjäna 10000 pund i veckan, året runt.
- Var är mitt rum? -Va?
Som bordellmamma behöver jag ju ett eget rum.
Visst.
Ditt rum...ligger där.
Har du pengar till det här?
Jag ska greja stålarna och fixa det här. För din skull.
När då, Simon? Jag kan inte leva på ett löfte.
Snart.
Det lovar jag.
Kom igen, Spud!
Jag kommer...!
Vi är nästan halvvägs. Kom igen!
Tack, kompis.
Jag får inte trilla dit igen. Jag måste avgifta systemet.
"Avgifta systemet"... Vad betyder det, egentligen? Ingenting!
Det svåra är att få det ur skallen. Du är beroende.
Det har jag hört 100000 gånger. Har du tolv steg till åt mig?
Var beroende - av nånting annat!
- Som att jogga tills man spyr? -Visst! Eller nånting annat.
Man måste få utlopp för det, kontrollera det.
- Folk gör allt möjligt. Boxning... -Boxning?!
Det var bara ett exempel, jag menar inte att du skulle...
Vad hittade du för utlopp, då?
Att komma härifrån.
Minns du den där bruden Sharron, Mark?
Från Granton. Lång.
- I alla fall längre än vi var. -Jag minns henne.
- Din sexdebut. -Just det.
Min också.
Minns du när vi snattade på Woolworth's och du tjallade på mig?
Det här då? En varm, solig eftermiddag.
Två grabbar som gick ihop och köpte första fixen av Swanney.
- Vår första heroinpåse. Minns du? -Ja.
- Swanney är död nu. -Märkligt vore det annars.
Vi gick till parken bakom bananhuset. Hundskitparken.
Och vi delade spruta.
Du började, så jag har ditt blod i mina ådror.
- Men sluta kolla klockan hela tiden! -Jag ska ju med flyget.
Ursäkta mig...
Fan...!
Fan också!
Så du är plan B.
Ja.
Jag ska övertala dig att stanna och hjälpa honom.
Han vill ha sin goda vän vid sin sida när han utforskar nya möjligheter.
- Det har han sagt åt dig att säga. -Ja.
- Valde han din klänning också? -Nej.
- Tycker du om den? -Ja. Tar han kokain där inne?
Antagligen.
Gör han det ofta?
Så ofta som möjligt.
- Var är han? -Han gick.
- Hur fan kunde du låta honom gå? -Simon...
Simon!
Hur kunde du låta honom gå? Jag är inte klar med honom!
Vad fan glor ni på?!
Den jäveln stal 16000 pund från mig!
Välkomna till Jet2.com och flight 0511 till Amsterdam.
Jag ska skilja mig.
Kom du tillbaka för att säga det?
Allt som drabbar dig är förstås som ljuv musik.
Jag skulle hämta mina grejer. Hon äger lägenheten.
- Och barnen? -Det finns inga.
-Inga? -Nej.
Så när du sa fru och två barn, James och...
- Laura. -Då var det inte helt sant?
- Varför ljög du? -Jag ville inte säga som det var.
Och att du inte har några barn... Var det ett problem?
Det har du inte med att göra.
Ja, det var det. Ett stort jävla problem. Blev du nöjd nu?
- Lite grann. -Skit på dig.
Äktenskapet är slut. Femton år.
Och när firman slås ihop med en annan finns ingen plats för mig längre.
Det fattar jag utan att behöva vänta på brevet.
Och för tre månader sen fick jag vad de kallade-
-"akut hjärtinsufficiens". Typ en hjärtattack.
De satte en slang här, och jag har en stent i vänstra kranskärlet.
Hjärtat är som nytt, tydligen. Det ska hålla i 30 år till.
Men de sa inte vad jag ska göra med 30 år!
Två eller tre år, visst! Det skulle jag fixa att såsa bort.
Men 30 år, vad ska jag göra med dem? Jag är 46 år och livet är åt helvete!
Jag har inget riktigt hem och det finns ingen jag verkligen känner.
- Och vad består vår bekantskap av? -Säg "vänskap".
Du ber mig att fixa stålar till några korkade bordellplaner.
- Säg "bastu klubb". -Bordell!
Det sorgligaste och mest patetiska är att jag inte kommer på nåt bättre.
Så då hjälper du mig att greja stålar?
- Var är Veronika? -Hon gillar inte att sova över.
- Hon säger att det är för stökigt. -Gör hon?
- Det var inte för henne du stannade? -Nej, nej.
- För det är min tjej. -Det vet jag väl.
- Inte är det väl stökigt här? -Nej, bara maskulint.
Vad är det här?
Kom...
Gör precis som jag har sagt nu.
Fyll väskan. Vi tar teven sist.
Tyst.
- Vad fan! -Förlåt!
Vem där?
Hallå? Vad fan är det som händer?
- Vad i helvete...? -Förlåt.
Din fitta!
Din jäkel! Fan, vad fint att se dig!
Hur är läget, Mikey?
- Hämta teven! -Vem är det här, då?
Den här snygga saten är ingen annan än min son!
Franco Junior, det här är Mikey Forrester.
- Lär du upp grabben? -Han har en bit kvar.
- Du är i trygga händer. -Talangen saknas inte.
Det blev trassel. En ansvarstagande medborgare kom nerför trapporna.
Jag var illa ute, men Franco Junior kom och sänkte snubben.
Riktigt så gick det inte till.
Han brås på farsan, va? - Visst gör du?
- Hej med er. -Ses.
Jag räddade dig där.
Om det händer igen spöar jag fan upp dig!
Visst, farsan.
Kom nu.
Det gör inget, Frank.
Håll käften, för fan.
Stället är en guldgruva!
De här människorna har svikits av den politiska eliten.
Men de har något vi saknar: en känsla av identitet.
En identitet som kan sammanfattas med fyra siffror.
Är vi inte tillbaka inom en timme, ring snuten.
- Vad ska jag säga? -Att vi är döda.
Slaget vid Boyne ägde rum 11 juli 1690-
-mellan två pretendenter till den brittiska och den irländska tronen.
Jakob II, katolik, och Vilhelm av Oranien, protestant.
Protestanterna vann det avgörande slaget.
400 år senare har de kompromiss- lösa, segrande lojalisterna-
-alienerats från det moderna, sekulära Storbritannien.
De sekteristiska sångerna har förbjudits-
-men de samlas fortfarande för att minnas segern 1690-
-och en enklare, mindre tolerant tid.
Om inte annat har historien visat tydligt:
Det är oklokt att provocera dessa människor.
Ni är inte härifrån, va?
Ni går väl inte utan att sjunga?
Jag hittar på nån jävla låt. Du får spela piano.
- Jag spelar för fan inte piano. -Jo, de två ackorden från plugget.
God afton.
Min kompis och jag skulle vilja...
...framföra en låt vi har skrivit.
Nej...
Var det allt?
Året 1690
den elfte juli
eller den första enligt julianska kalendern
Vänta... - Spela nåt med en gnutta rytm.
Nu så!
Det var i stridens hetta
och läget dystert var
Men när allting sen var över
fanns inga katoliker kvar
Vi såg upp mot kung Vilhelm, hans haka ädel var
och när det sen var över fanns inga katoliker kvar
Just det!
Hans strategi var stark, hans stridskonst den var klar
och när det sen var över fanns inga katoliker kvar
Vi segrade i striden mot en papistbarbar
och när det sen var över fanns inga katoliker kvar
Inga katoliker!
Inga katoliker kvar!
Tack ska ni ha. God kväll!
Kör, för fan!
1690.
Inte den.
Midnatt. Då börjar vi om.
Så hotellkillen kommer in i rummet-
-och där ligger George Best med två Playboy-modeller.
Trekant, champagne, kola och en massa sedlar.
- Och de ligger på sedlarna. -På pengarna?
- Varför då? -Han är ju så rik. Eller var det då.
Så hotellkillen kommer in och ser det här, och säger:
-"George Best"... -Tidernas främste fotbollsspelare.
"Tidernas främste fotbollsspelare. Jag måste fråga hur det gick så fel."
"Hur gick det så fel?"
"Hur gick det så fel, George Best?"
Jag tycker att hotellkillen egentligen har rätt. Eller hur?
Han spelade för Hibs 1979-
-mellan Fort Lauderdale Strikers och San Jose Earthquakes.
Pappa tog med mig för att se honom.
"Du måste se honom. Tidernas främste fotbollsspelare."
Stor match, stor publik, och en stor gubbe framför mig.
Jag såg inte ett skit på hela matchen.
Men jag har ju matchprogrammet i alla fall.
- Ingen var fet på den tiden. -Åtstramningarna gick mot sitt slut.
Ransoneringarna upphörde, vi fick medborgerliga rättigheter.
Han var fotbollens svar på John Barry.
- Den där killen är sjukt tanig! -Lite solkig musik...
Så såg folk ut fram till 1974. Vet du vad som hände då?
Landets första McDonald's öppnade i Woolwich. Det ligger där än!
Ni kan ingenting och förstår ingenting. Ni lever i det förflutna.
Vi vill glömma vårt förflutna, men i ert land talar ni inte om annat.
Ni är så uppenbart kära i varann att jag känner mig som femte hjulet.
I stället för att glo på mig borde ni sätta på varann.
"Zdrastvuite." Skål!
"Placebo."
- Du, jag har ju ett... -Vi kör.
Lägg av!
Oh, looking for fun
SPUD FRÅN BRONX
Jabb.
Dubbeljabb.
Dubbeljabb med högern. Kombo.
Akta!
- Junior! Kommer du, eller? -Frank...
- Vad är det nu då? -Pojken...
- Bli inte arg, men han är inte... -Inte vadå?
Jag är ledsen, pappa.
Man kan ju inte göra en stöt klädd så där!
Jag tror faktiskt inte att jag har nån lust.
- Han vill inte, Frank. -Vill inte? Vad ska du annars göra?
Jag hade tänkt träffa några kompisar från plugget.
Från plugget, minsann. Jag fattar.
- Fan, vad besviken man blir. -Förlåt, pappa.
Fint sätt att behandla farsan. - Och du håller käft!
- Hotellmanagementl Det var din idé. -Inte alls, pappa.
Håll käften! "Pappa"...!
Jag kanske inte är din pappa. Nu börjar jag fatta.
- Lägg av. -Jag tänker fan inte lägga av!
Vad fan ska du göra åt saken?
Vet du? Du får ett frislag.
- Frank...! -Käft.
Kom igen då. Klipp till, din fitta.
Slå till nu, för fan. Gör det.
Nej, inte ens det grejar du.
Vore du min son skulle du ha satt kniven i mig.
Jag skulle ligga där med ett hål i bröstet. Men inte ens det grejar du.
Vad vill ni?
- Ja? -Mark?
Jag behöver en advokat.
Som jag förstår saken har käranden, en biträdande rektor-
-hävdat sig vara utsatt för utpressningsförsök.
- Vad säger Sick Boy om anklagelsen? -Han kallas Simon nu.
Okej, Simon.
Jaha... Icke skyldig.
Då så.
Polisen har sagt att Simons fingeravtryck finns på USB-minnet-
-och man har hittat mobilen som bankuppgifterna skickades från.
- Och så kokainet... -Det var för personligt bruk.
- I mesta laget, väl? -Du känner Simon.
Jag minns honom i alla fall.
- Använder han fortfarande heroin? -Nej.
Gör du det?
Nej. Inte på 20 år.
Det gläder mig. Starkt jobbat.
- Jaha... Är du kvinnan i videon? -Mitt ansikte syns inte.
Har du några särskilda kännetecken?
- Tatueringar på skinkorna...? -Verkligen inte.
Eller perineum?
Det är huden mellan vaginan och rövhålet.
- Vad vidrigt. -Inget underlivspynt, alltså.
Kan du beskriva din relation med den anklagade?
Vi är kompisar.
Mark?
Jag har nog inget att tillägga.
Jaha. Vi kanske har en försvarsstrategi.
Inspelningen kan ju ha gjorts i samförstånd.
Den kan till och med ha beställts, därav betalningsanmodan.
Förklarar han sig skyldig till innehav och går med på behandling-
-blir det 1000 pund i böter och sex månader villkorligt.
Rådgivningen är gratis. Fortsätter vi, är det här kostnaden.
Det var ju överkomligt!
Det är mitt timarvode.
Självklart.
Tack.
Mark?
Hon är för ung för dig.
Här har vi det. "EU-lån till småföretagare."
Räntefria lån till projekt som bidrar till vitalisering av industriområden.
Man kan låna upp till 100000 pund.
"Efter ansökan kan man få möjlighet att presentera sin affärsplan."
- Bla, bla... -Jag försöker hjälpa dig!
- Bankomatstålarna gick till advokat. -Du kunde ha valt nån billigare.
Jag hade inte behövt välja nån alls om du inte hade utpressat folk!
- Finns det nåt kvar av dina 4000? -Jag har faktiskt också utgifter.
Har du snortat upp hela skiten?
Skulder kallas det!
Och vi behöver stålar nu, inte om ett halvår.
Jag har lovat Veronika en bastuklubb. Om det inte blir av, sticker hon.
- Hon sticker ändå. -Aldrig.
- Är ni ens ihop? -Hon är min tjej.
- Du har inte ens knullat henne. -Det har jag visst.
När hon jobbade på bastuklubben, eller?
Eftersom ämnet kom upp kan jag berätta-
-att ett ömsesidigt, känslomotiverat, icke vinstgivande samlag har ägt rum.
Din romantiker!
- Men visst grälar vi ibland. -Ska jag skicka in ansökan?
Gör vad du vill, men jag behöver nån som sätter igång och jobbar direkt!
Tjena, Spud. Kom in.
Jag vill att klienterna ska få en känsla av rymd.
Visst. Kanske lite dämpad belysning så att torskarna kan slappna av lite.
Just precis! Jag är så glad att någon förstår!
Där är de iväg. Woody Bay är sen i starten och får ingen fart.
Till höger har vi Fine n' Dandy, och Steventon Star liggeri mitten.
- Hej, Franco. -Simon.
- Men du är ju inte... -Jag är ute.
- Ute?! -Ja. Håll käft nu.
Ursäkta att jag blev lite chockad.
Jag hade tänkt ge dig de goda nyheterna, men...
Du kommer inte att tro det.
För två dar sen ringde en polare. Gav Temperly, om du minns?
Han var på affärsresa till Amsterdam och satt på ett kafé en morgon.
Då hörde han en röst intill sig. En gnällig, fittig liten röst.
Nähä...!
Han vände sig om... Det är bara två dar sen, sjukt nog.
- Och där satt han. -Jävlar!
Han har inte förändrats på 20 år. Samma självbelåtna jävla flin.
För helvete!
Renton, den jäveln.
Han har levt på våra pengar i Amsterdam.
- Märkte Renton nåt? -Nej, så Gav följde efter.
Han gick in på nåt kontor i centrum. Gav tänker åka tillbaka dit.
Han tänker skugga Renton hem, och sen...
- Sen hälsar vi på! Jag behöver pass. -Det kan jag greja.
- Jag tar med vapen. -Det kan vi nog skaffa där.
Ja, säkert. Har de sånt i Amsterdam?
Det viktiga är att du håller dig undan.
Ligg lågt tills passet och biljetterna är klara.
För det här är ett tillfälle, Frank.
- Jag ska slita honom i stycken! -Det ska du.
ÖVERVAKNINGSFILM - ANSIKTEN DOLDA AV INTEGRITETSSKÄL
- Jag ligger inte med Simon. -Jag undrade faktiskt det.
En gång. Jag är hans tjej, men det handlar mest om affärerna.
Simon är ingen bra person, men jag tycker om honom.
- Mer än han tycker om sig själv. -Ja, men om det inte finns...
Om er relation inte är fysisk, så slösar du ju bort tiden.
Vad betyder "Välj Iivet"?
- Vadå? -"Välj livet."
Simon säger det ibland.
Han säger: "Välj livet, Veronika."
Välj livet...
Det var en välmenande antidrogslogan på 80-talet.
Vi brukade lägga till saker. Så jag kunde säga: "Välj"...
..."märkesunderkläder i fåfängt hopp om att blåsa liv i en död relation."
Välj handväskor. Välj högklackade skor.
Kashmir och siden, för att känna nåt som kan sägas vara lycka.
Välj en Iphone gjord av en kinesiska som hoppat ut genom fönstret-
-och lägg den i kavajen som sytts i en sydasiatisk dödsfälla.
Välj Facebook, Twitter, Snapchat, Instagram-
-och tusen andra sätt att spy galla över främlingar.
Uppdatera din profil. Basunera ut din frukost i hopp om att någon bryr sig.
Välj att söka upp gamla flickvänner i tron att du är mer välbevarad.
Välj att liveblogga från första runket till sista andetaget.
Mänsklig samvaro reducerad till data.
Välj tio okända fakta om kändisar som har opereras. Protestera mot abort.
Välj våldtäktsskämt, slutshaming, hämndporr och deprimerande kvinnohat.
Välj att elfte september aldrig hände eller att judarna låg bakom.
Välj ströjobb och tvåtimmarspendling, och samma fast värre till barnen.
De borde ju egentligen aldrig ha fötts.
Döva smärtan med en okänd drog, hopkokad i nåns jävla kök.
Välj outnyttjad potential och en önskan om att allt gjorts annorlunda.
Välj att aldrig lära av dina misstag. Välj att låta historien upprepa sig.
Välj att finna dig i verkligheten och sluta eftersträva dina drömmar.
Nöj dig med mindre och le tappert.
Välj besvikelse. Välj att förlora dem du älskat.
Och när de faller ifrån, dör också en del av dig-
-tills du kan se att de snart är borta allihop.
Då finns ingenting kvar av dig att kalla levande eller dött.
Välj din framtid, Veronika. Välj livet.
Ja... Vi hade roligt åt det på den tiden.
Jag tycker om dig, Mark.
AVTÄNDNING Sick Boy svettades floder
BYGGVARUHUS
Vad tänker du göra?
Jag tänker bli bordellmamma på Simons bordell.
Men på riktigt. Vad tänker du göra?
Vet inte. Jag borde väl åka hem.
Men att åka hem utan nånting?
Utan kvalifikationer, karriär eller ens pengar.
Vad finns hemma?
Du vet...
Känslomässig anknytning.
Det är allt.
- Redo? -Visst. Är det bra?
- Jadå. -Säkert?
Det var inget. Det var inget, jag bara...
Jag är bara glad att vi jobbar ihop.
- Fint. -Ska vi gå in?
Herregud...
Vi renoverar och bygger om en ikonisk Leith-byggnad.
Vi tänker oss en estetisk bed & breakfast-upplevelse.
En destination i sig själv.
Verk av lokala konstnärer på väggarna, närproducerad mat.
Motivationsprogram för att inspirera skolbarnen att våga tänka nytt-
-och övertyga dem om sin egen förmåga.
En gång kom tusentals skepp till vår hamn. Nu kan den resa sig på nytt.
Vår verksamhet kan få en central roll både fysiskt och emotionellt sett-
-i hjärtat av Leiths pånyttfödelse.
Leith 2.1.
Just precis.
Sånt här brukade vi sno.
Lyxtapeter att kränga till medelklassen...
Jag och Mark snodde allt möjligt. Tills vi åkte dit.
Han slapp undan, jag fick ett halvår. Men på kåken märks ens talanger.
Jag märkte att jag är vass på att fejka underskrifter.
När jag kom ut var det ajöss med snattandet och hejsan checkhäftet.
Upp till Western Union. En signatur, så fick man pengar i handen.
Sen till Swanney för att betala skulder och fixa lite horse.
Jag var en jävla guldgruva!
Vad hände?
Chip, pinkoder, kontokort, nätbanker, pengaöverföringar med ett knapptryck.
- Ingen plats för hederliga yrkesmän. -Vad gjorde du då?
Ut på trottoaren igen. Sju dar i veckan.
Dina berättelser är bra. Du borde skriva ner dem.
- Tycker du? -Ja.
Skriv på samma sätt som du berättar. Det skulle jag läsa.
Mark och Simon kan hjälpa till.
"Tommy ser frisk ut."
"Det är skitläskigt. Han ska dö."
"Nån gång under de kommande femton åren"...
..."kommer Tommy att sluta finnas."
"Jag slutar nog likadant. Men med Tommy vet vi redan."
"Tommy kan inte ta sig ur det."
"Han har inte råd att värma kvarten och isolera sig från verkligheten."
"Han får ingen lagad mat och kan inte stimulera sinnena med utmaningar."
"Han lever inte i fem, tio eller femton år innan han går åt."
"Tommy överlever inte vintern i West Granton."
Jag försöker, men jag känner ingenting.
Vi var unga och det hände jobbiga grejer. Det är över.
- Kan vi åka hem nu? -Det är två timmar till nästa tåg.
Det här är ju som en minnesstund.
Det är nostalgi du är ute efter.
Du turistar i din egen ungdom.
Du hade en nära döden-upplevelse och känner dig varm inombords.
Vilka andra stunder tänker du besöka? Jag vet en.
Du sålde Tommy hans första fix vilket ledde till heroinberoende och hiv-
-och slutligen hans död vid...22, 23? Vid 23 års ålder.
- Hur oskyldigt var det? -Jag tar på mig det.
- Men själv, då? -Jag vet inte vad du menar.
Hon hade varit vuxen nu. Kanske med egna barn.
Men hon fick visst aldrig nåt liv.
Eftersom hennes pappa, som borde ha sett efter sitt spädbarn-
-var för upptagen med heroinet för att kontrollera hennes andning.
Hur håller du det instängt?
Det var det...
Nu kör vi.
Vad fan...
Läget, tjejen?
- Du ser bra ut. -Du är inte så tokig själv.
- Kom hit med dig. -Jag har inga trosor på mig...
Jävlar...!
Jag måste gå och pissa, men jag kommer tillbaka snart.
Visst.
Jag kan inte svara just nu, så lämna ett meddelande.
Vad har vi här då? Planerar vi nåt speciellt?
- Hit med tabletterna. -Överskrid inte angiven dos nu.
Hit med dem innan jag spräcker skallen på dig!
Ja, ja. Lugna ner dig, för helvete.
- Fitta. -Kukhuvud.
Din fitta!
Helvete...!
Rent Boy, var...? Mark?
Kör, kör, kör!
- Kom då, din jävla fegis! -Fan också...
Kör då, för fan!
Helvete!
Jävlar...
Jag visste inte.
Okej, jag kanske hade hört nåt. Förlåt att jag inte sa det.
-"Kanske hade hört nåt"? -Okej, jag visste.
Jag kunde ha låtit honom få dig när som helst.
- Det såg du säkert fram emot. -Ja, det gjorde jag!
Jag borde fan slå ihjäl dig.
Vad fan nu då?
In.
Mark och Simon, eller hur? Vet ni vem jag är?
Bra.
Då vet ni att jag har några bastu- klubbar. Varenda en i stan, faktiskt.
Så er lilla satsning kunde aldrig bli av.
Jag kunde ju inte låta er konkurrera om min personal och mitt klientel.
- Det skulle väl aldrig bli av, Simon? -Nej, mr Doyle.
Rätt svar. Jag tillåter det inte. Och det kommer inte att hända.
Men ni har tur, jag har kollat upp er.
Ni verkar vara två förlorare. Två riktiga förlorare.
- Hur låter det, Simon? -Det stämmer nog rätt bra.
"Stämmer rätt bra." Rätt svar.
Ta av er kläderna. Alltihop.
-"Det stämmer rätt bra, mr Doyle." -Du borde också ha krälat lite.
- Jag har kvar min värdighet. -Är det vad du kallar det?
- Är du beredd? -Nej.
- Hej, killar. -Det där raderar du.
Det är ingen som ser det på Twitter.
- Det blir ingen bastuklubb, Veronika. -Jag vet det.
- Vi har förlorat allt. -Fick du inte mejlet?
- Vi fick pengarna. -Hur mycket?
- Pengarna Det där småföretagsstödet. -Hur mycket?
Hundratusen pund.
Först kommer en möjlighet.
Sedan följer ett svek.
Mark stal från mig, sin bästa vän.
Så de här pengarna är mina.
Först kommer en möjlighet.
Sedan följer ett svek.
Simon höll tyst om att Begbie var ute.
Jag är inte skyldig honom nåt. Vi är inte skyldiga honom nåt.
- Läget, Murphy? -Franco!
Sätt dig.
Så...
Var är han? Svara inte "Vem?" eller "Vet inte".
Säg var han är, bara.
- Pundar du fortfarande? -Nej, jag är ren nu.
Du, ren? Vilket jävla skämt.
- Vad fan är det här för skit? -Historier, liksom.
Historier?
Vem fan skulle läsa nåt skrivet av en fitta som du?
Mina barnbarn, tänkte jag.
- Har du barnbarn? -Nej.
Vad fan skriver du för dem för då? De kanske inte ens gillar historier.
Det har du rätt i.
"Sick Boy svettades floder."
- Sick Boy? Handlar det om honom? -Det handlar om oss allihop.
Om mig också? Det hoppas jag fan inte!
"En promenad i parken."
Läs upp det där. Läs det!
"En promenad över ängen."
"Pubarna är helt packade med folk."
"Tokjävlar och festivalgäster." Det utspelar sig under festivalen.
"Alla tar ett järn innan de drar vidare."
11369" . - -
- Jag hade tänkt stryka det här. -Läs.
"Begbie har"...
..."pissat ner sina jeans."
Den kvällen minns jag! Fortsätt.
- Va? -Läs vidare.
"Killen gav inte ifrån sig plånkan, inte ens när Begbie drog kniv."
"Det sista snubben sa var: 'Den där använder du aldrig! "
"Begbie vart helt galen och röjde helt vilt med bladet, va."
"Vi glömde nästan plånkan! Blodet rann och blandade sig med pisset."
-"Blodet blandade sig med pisset." -Det var ingen vacker scen.
Murphy... Du har dolda talanger.
"Och då... Allt jag gjorde var att ställa en bärs framför Begbie."
"Han tar en redig klunk."
"Sen slänger han förra glaset över räcket utan att se sig om."
"Det träffar en tjej och spräcker skallen på henne."
"Begbie springer direkt ner och börjar gorma."
"Nån slängde ett glas på bruden! Ingen jävel går förrän jag vet vem."
"Nån slängde ett glas på bruden."
"Och ingen jävel går härifrån förrän jag vet vem det var."
Hur bra som helst! Vad har du mer?
Vad är det här? "London"...
"Renton hade aldrig sett så mycket pengar."
"Han stal pengarna. Tog dem från sina kompisar."
Det där har jag bara hittat på...
"Renton kände ingen sympati för Begbie."
"Nej. Rentons verkliga skuldkänslor gällde Spud."
"Han älskade Spud. Spud hade aldrig gjort någon illa."
"Fanns det nån som Renton skulle försöka gottgöra, så var det Spud."
"Gottgöra"?
Det här frågar jag bara en gång: Hur mycket stålar fick du?
4000 pund i ett förvaringsskåp.
Det sa du fan inget om.
Förlåt, Franco.
Rör inte en jävla fena.
Ja, jag stal stålarna. De borde inte ha blivit så förvånade.
Vi stal ju från alla möjliga.
Affärer, företag, grannar, anhöriga...
Kompisar var bara ännu en typ av brottsoffer.
När du hade dragit med stålarna blev jag skitarg, men jag tänkte också:
"Det är klart att han snodde dem."
"Varför skulle han inte göra det?"
Daniel?
Det är jag-.
Jag är inte här!
- Vad menar du med det? -Gå! Du ska inte vara här, Veronika!
Det är farligt för dig här. Dunsta! Berätta för Mark och Simon!
De måste fly. Beggar är på fri fot, han är tillbaka när som helst.
Vem kommer tillbaka?
Ser man på...
En räddningsaktion.
- Din donna, Murphy? -Hon har inget med det här att göra.
Nej, självklart inte. Vad skulle hon göra med en ful fitta som du?
- Vad heter du, stumpan? -Veronika
Veronika...
Det var ju tjusigt.
Och hur känner du mr Murphy här?
Simon.
Simon...?
Gamla hederliga Simon.
Och hur är det med Simons allra bästa vän?
Känner du honom?
Har du en telefon på dig?
- En telefon? -Ja, en mobil. Du vet, en sån där.
- Ja. -Ge hit.
Då måste du låta oss gå.
Till Veronika: Var är du? Vad händer?
- En till? -Nej, det är bra.
Vart är du på väg? Du borde inte vara i de här kvarteren!
- Jag har en plan för oss! -Va?
Till Simon: Möt mig på puben vid midnatt. X
Från Veronika 21:59 Möt mig på puben vid midnatt. X
"Vi gick för att pissa vid den gamla järnvägsstationen."
"Jag, Renton och Begbie."
"Det var tomt, det skulle snart rivas."
Det var en stor station en gång.
- Det gick tåg överallt. -Tuff-tuff, för fan!
"Ett gammalt fyllo som Begbie hade stått och spanat på"-
-"raglade fram till oss med vinflarran i handen."
Vad har ni för er då?
Ska ni ta en liten tripp på Leith Central?
..."Sa han och garvade."
"Jag märkte att Begbie verkade underligt dämpad och nere."
"Först då insåg jag"...
..."att det gamla fyllot var Begbies farsa."
Först kommer en möjlighet. Sedan följer ett svek.
Det är så det slutar.
Lustigt. Det är precis som det jag har skrivit om.
Just det, Daniel.
Men den här behöver också ett slut.
June...
Franco Junior.
Får jag komma in en stund?
Jag måste göra en sak i natt, sen sticker jag.
Det lär dröja innan ni ser mig igen.
Så jag tänkte att jag skulle komma förbi.
Jag ville säga lycka till, grabben.
Det var allt.
- Tack, pappa. -Det är så svårt för mig.
Det fanns inget sånt när jag var grabb.
- Inget sånt där hotell... -...management.
Det fanns inget jävla hotellmanagement på den tiden.
Men, men...
Världen förändras visst, June?
Även om vi inte gör det.
Så ta hand om dig, grabben.
Det gamla fyllot var min farsa.
Den här dåren är din.
Du blir en bättre karl än nån av oss.
- Vad fan...? -Hon är inte här.
Och eftersom vi är det, lär hon inte dyka upp i första taget.
- Jag ringer henne. -Den är avstängd.
- Vad gör vi häri så fall? -Det är väl hennes sätt att ta adjö.
Jag älskade henne.
Mark! Förlåt, jag har gjort nåt hemskt!
- Vad fan gör du här? -Förlåt för vadå?
Lås dörren! Uppför trapporna!
Vi måste dra fort som fan!
Jag har gjort nåt hemskt, Mark!
Franco, Veronika, Gail, lilla Fergus...
- Men han är längre än jag nuförtiden! -Vad fan svamlar du om?
Fortsätt, Spud. Avsluta din berättelse.
Vi längtar ihjäl oss.
Ja, det är som tjejen sa.
Svek.
Nej... Först kommer en möjlighet, eller hur?
Och sedan följer ett svek.
- Det känner vi ju till, Mark. -Kanske.
- Kanske? Visst! -Som sagt, det har ju gått 20 år.
Och här är vi nu. Lyckan har vänt, vi har lite stålar igen.
- Med hjälp av... -Av ett jävla luder från Bulgarien.
Så...
Hur slutar historien?
I en kista, Franco.
Just det. Vi ligger i en kista och väntar på att locket ska stängas.
- Kom igen, Frank. -Du visste.
- Men du mörkade det. -Jag lovar, kompis...
Dig tar jag hand om senare.
Nu du, Rent Boy.
Du mot mig.
Jag dödade en snubbe en gång.
Han hade inte gjort mig nåt.
Den jäveln bara såg på mig på fel sätt...
...medan jag råkade tänka på dig.
Jag har tänkt på dig i 20 år.
Att du stal från oss.
Dina bästa vänner.
Jag fick aldrig tillbaka pengarna.
Eller hoppet.
Jag lovade mig själv att en dag...
Kom igen då, Rent Boy! Du brukar inte vara så blyg.
Jag kommer ihåg...
...första dan i lågstadiet.
Min allra första dag. Och fröken sa...
"God morgon, Mark. Du får sitta här, bredvid Francis."
Kommer du ihåg det?
- Du var äldre, för du hade gått om. -Det kommer jag ihåg.
Ja...
Då låg allt framför oss.
Livet väntade.
- Och nu är vi här. -Ja. Du har klarat dig bra.
Smarta jävlar går det bra för, men jag då?
Hur fan går det för såna sam jag? Vad får jag?
Det jag kan roffa åt mig och ta med våld...
Är det vad jag får?!
Vem är den smarta jäveln nu?
Ja, här är vi nu.
Kom.
Kom, Mark.
Kom...
Franco!
- Så hon säger till Spud... - Du är säker om du följer med mig.
Nej, jag är en av de få infödda som bor kvar. Jag kan ju inte dra!
Säger han i hoppet att inte utsätta sina vänner för detta brott.
- Hon säger: - Jag skickar din andel.
Det är ingen idé, jag skulle tjacka smack för rubbet.
Okej. Då skickar jag den till Gail.
Och lilla Fergus.
Gail och lilla Fergus...
En chans att få se dem le igen.
Med sin underutnyttjade talang för förfalskning skriver han namnen.
Simon Williamson. Mark Renton.
Han för över de 100000 punden till Veronika Kovach i Bulgarien.
- Tack, Daniel. -De flesta säger Spud.
- Vad gör han, sa du? -Skriver ner alltihop.
- På riktigt? -Han sa det, i alla fall.
- Murphy? -Det verkar inte bättre.
- Vem ska läsa det, då? -Det är det som är problemet. Ingen.
Jag har kommit på en titel.
Översättning: Magnus Lässker Svensk Medietext