- Vad är det? - Felix letar efter dig.
- Träffade du honom? - Ja, han kom förbi huset.
- Och mamma? - Ja.
- Vad sa hon? - Att han var jättesnygg.
- Säg inget till mamma. - Varför inte det?
- Det angår inte henne. - Hon skulle nog inte säga nåt.
Jag vill undvika alla frågor. "Vad gör han? Hur möttes ni?"
Är du kär? Berätta nu, Isabelle!
- Vad tyckte du om honom? - Vet inte. Jag är ju kille.
Då dukar vi av. Hjälp till, barn.
- Kom, Victor, så badar vi. - Vi dukar ut först. Sen badar vi.
- Får vi bada, mamma? - Nej, smält maten först.
- Ni får bada efter siestan. - Lägg av! Vi är inga barnungar.
Inte jag heller, men tar ändå en siesta.
- Din tyske vän kom förbi. - Jag vet.
Han verkar trevlig. Heter han Felix?
- Bjud hit honom på middag. - Nej. Han är för töntig.
- Ser du honom? - Ja, han är där.
Han spelar tennis precis vid vattenbrynet. Ser du honom?
Ska vi gå ner?
- Ska vi det? - Ja! Kom nu.
Han kommer.
- Vänd dig, annars ser han dig inte. - Tyst!
- Tjena, Felix! - Tjena!
- Hej, Isabelle! - Hej!
- Det här är min kompis, Milan. - Hej!
- Allt bra? - Jättebra. Och du?
Jättebra. Stranden, solen... Fest!
Vi ska gå ut i kväll om du vill följa med?
- Gärna. - Kul.
- Jag ringer dig, så ses vi på stan. - Visst.
- Vi ses i kväll! - Vad kul! Ciao!
Kolla!
Gör klart den. Du kanske får vända den.
- Blir jag fin så? - Du liknar en hora.
- Tycker du? - Ja. Titta på mig.
Försiktigt.
Så blir bättre.
Då går jag. Uppehåll föräldrarna, så smiter jag bakvägen.
- Du berättar väl allt? - Jag lovar.
- Sover inte du? - Nej.
- Vad gör din syster? - Hon sover nog.
- Ska hon inte träffa tysken? - Nej.
- Talar han franska? - Ja.
Det är bra för att vara en tysk.
Sätt på dig pyjamasen och gå och lägg dig. God natt, älskling.
Jag stannade på stranden med Milan.
- Vi bodysurfade. Har du gjort det? - Ja.
- Vill du ha glass? - Ja.
- God afton! - God afton!
Varsågod. Det blir 6 euro.
- Tack. Fortsatt trevlig kväll. - Tack.
Vi går ner till stranden.
- Vill du ha? - Ja.
- Är det gott? - Jättegott.
- Första gången? - Ja.
Var inte rädd.
Tack för i kväll.
- God natt, Isabelle. - God natt.
- Sover inte du? - Det ser du väl!
- Vet din mamma om det? - Nej, och säg ingenting.
- Vad gör du här? - Jag väntade på dig.
- Nå? - Det är gjort.
- Låg du med honom? - Ja.
- Hur var det? - Det diskuterar jag inte med dig.
- Du lovade! Var det dåligt? - Nej. Gå och lägg dig nu.
Victor...
- Lova att inte säga nåt till mamma. - Ja.
- Hej! - Åh! Vackre Felix.
- God dag, madame! - Säg Sylvie. - Felix, Patrick.
Véronique, Peter. Det här är Felix.
- Läget, Felix! - Hej, Victor! Allt bra?
- Får jag lägga mig med er? - Varsågod.
- Ska vi gå och bada? Patrick? - Jag kommer.
- Kommer du, Victor? - Inte nu.
Finns det inga maneter i dag? Är det inte för kallt?
- Hon är märklig din syster. - Varför det?
Jag vet inte. Jag har aldrig mött en tjej som hon.
Inte så konstigt. Du är tysk och hon fransk.
- Hjälper du mig, Victor? - Ja.
- Ska vi inte vänta? - Nej. Hon bjöd inte hit honom.
- Sjutton ljus. Tar du paketen? - Ja.
Vi gratulerar.
Vi gratulerar lilla Isabelle i dag.
Vi gratulerar.
Blås. Gråt inte.
Då var jag rädd för allt och inget.
Nu är jag djärv.
Tack vare dig Det ser jag nu.
Allt är nu nytt.
Och hon finns inte mer hon som jag var.
Den lilla flickan jag en gång var
Finns inte mer.
Förälskelsen kan förändra allt.
Det vet jag nu.
Varje beröring.
Och varje kyss.
Förändrade mig Och det var du.
Som gjorde mig till.
Kvinnan som älskar dig mer än sig själv.
Allt det hände med mig när jag föll för dig.
Det var Felix.
Höst.
Kom in.
God dag...
- ...Léa. - God dag.
Jag vet, jag ljög om min ålder. Men det gör väl alla?
- Gör det något? - Nej.
- Ni ser inte heller ut som på fotot. - Jag vet.
- Vill ni dricka något? - Nej.
Jo, ett glas vatten.
Slå er ner.
Ni är väldigt vacker, vackrare än på bilden.
- Student? - Ja.
Ja, det är ju kris.
- Hur gammal är ni? - Tjugo.
Väldigt vackra ögon... Melankoliska.
- Du ser väldigt ung ut. - Jag vet. Folk brukar säga det.
Kan vi ses igen?
- Ni har mitt nummer. - Kan du kvällar också?
Nej. Bara sen eftermiddag. Inga helger.
Synd.
- Adjö. - Adjö.
- Vad står det där? - "Djärv".
Det finns mat att värma i mikron.
Vi ses i morgon! Fortsätt träna på grammatiken, Victor.
- Hej då, Mouna! - Vi ses i morgon!
Jag är helt slut.
- Knacka först. - Vad gör du?
- Jag jobbar. - Kollar du porr?
- Ut! - Jag äter nu.
Man är inte seriös när man är 17 år.
Öl och läsk på stimmiga kafé med skarpt ljus.
- Byts ut mot lindkantad promenad. - Lindens doft i junikvällen.
Luft så mjuk att man blundar.
Stadens ljud förs med av vinden, och doft av vingård, doft av öl.
Juninätter, 17 år, man låter sig bli berusad.
Saven är champagne som gör en yr.
På läpparna en kyss som av en fjärils vingar.
Robinsonhjärtat bultar som i en roman.
I gatlampans svaga sken en ung fröken dyker upp.
Hon avfärdar en som naiv Och hennes klackar klapprar.
Hon vänder sig om och där, en sekund, dör min cavatina.
Man är kär, sjunger sonett Vännerna flyr, man är för pimpinett.
- Men så skriver hon ett brev. - Då går man in på ett kafé.
Man ber om en öl eller en läsk För man är ej seriös när man är 17-
-och lindar kantar promenaden.
Rimbaud beskriver hur naturen berusar-
- och hur man genom överdrifter blir kär-
- och gör att man släpper alla hämningar.
När man är 17 år har man sommarförälskelser-
- som man sen berättar om när man återvänder till skolan till hösten.
Förälskelsen har gjort honom till en man.
Sommarens berusning, sorglöshet, frihet, lycka och glädje.
I tredje strofen finns en neologism. Robinson som i Robinson Crusoe.
Äventyret varar ett tag, men i slutet är man ensam.
Han börjar som han slutar. Livet upprepar sig, oavsett vad som sker.
Det är inte enbart en dikt om ett möte.
Det är som en diagnos på...
...drömmen om kärlek, om ungdomstiden.
I morgon kl. 17.00. 300 euro. Adress?
- Isabelle, ska du äta? - Jag kommer.
- Skrev du till din kille? - Hur vet du det?
- Det syns. Går han här? - Nej, är du galen!
- Hur gammal är han? - 32.
- Vad gör han? - Jobbar på en advokatbyrå.
Du vet gamlingen som kom fram till oss efter skolan?
En av min systers vänner gick med på det.
Hon gjorde det för en Prada-väskas skull.
Varför är Isabelle alltid så sur?
Det är synd att vi inte tog gamlingens nummer.
- Allvarligt? - Nej. Jag avskyr Prada-väskor.
- Jag går nu. - När kommer du hem?
Sent. Jag ska förbereda en redovisning med Claire.
- Har du min grå silkesskjorta? - Nej.
- Är du säker? - Ja. Sluta tjata!
Inte den tonen!
Ha det så bra! Jobba på nu!
- Vad otrevlig hon är. - Släpp det.
- God dag. - God dag.
Slå er ner.
- Vad hette ni nu igen? - Léa.
Mycket bra val.
- Hur gammal är ni? - Tjugo.
- Och ni är student? - Litteratur, andra året.
- Var? - Sorbonne.
- Mår du inte bra? - Jodå.
Smek dig själv.
Var naturlig!
Titta inte på min kuk!
Vänd dig om. Visa mig din stjärt.
På alla fyra!
Här.
- Får jag ta en dusch? - Nej.
- Vad vill du? - Mina pengar.
Jag kommer.
Det kostar 300.
- Det är du inte värd. - Vi sa 300!
Stick, annars berättar jag för dina föräldrar.
Jag kan nu. 500 euro.
Pengarna först.
Okej. För 500 vill jag ha en avsugning utan kondom.
Oroa dig inte, jag är gift.
- Är det ett heltidsjobb? - Nej, bara då och då.
- Vet du vad man säger? - Nej.
En gång hora, alltid hora.
- Var ska jag släppa av dig? - Vid tunnelbanan.
- Visste du att Isabelle är hemma? - Nej. Är hon det?
- Hon duschar igen. - Det är en tjejgrej.
- Studerar du? - Jag har en uppsatsuppgift.
- Du kan plugga söndagar. - Jag lägger in det själv, tack.
- Du glömmer inte teatern i kväll? - Kan inte Victor gå?
Han sover hos en kompis. Vi vill att du följer med.
Det är jävligt irriterande.
Du måste komma ut lite. När jag var i din ålder...
Jag vet. Du festade och hade kul.
Ansträng dig lite. Efteråt går vi på restaurang med Peter och Véro.
- Hej! Har ni väntat länge? - Nej, men vi måste gå in nu.
- Vi sitter på balkongen. - Och vi där.
- Vi ses i pausen! - Ja.
- Var är de? - Hallå!
Det är dags att sätta sig igen.
- Har du sett din mamma? - Nej.
Det börjar nu.
Ursäkta mig.
Det var lång kö.
Onsdag. Samma tid. Rum 6095. G.
- Tycker du om teater? - Inte särskilt.
- Var du med dina föräldrar? - Ja. Men han är min styvfar.
Din mamma är också väldigt vacker.
- Misstänker hon ingenting? - Nej.
Det är bäst så...
Du ljög om din ålder, inte sant?
- Du är väl myndig? - Självklart. Jag blev 18 i somras.
Tack.
Träffar du många andra?
Vi är av samma slag.
Vi kan ingenting lova.
Kärlek skyr jag med.
Likväl älskar jag dig.
Vad tjänar det till att dölja det?
Vad tjänar det till att försöka fly?
Jag har inget annat att ge.
Än det ögonen ser.
Du vill ej lida Men vem lider ej?
Vad tjänar det till.
Att undvika det?
Vad tjänar det till att ge sig av?
Stanna kvar i ett elfenbenstorn.
Se allt i rosa eller svart.
Ensam Ensam.
När vi är mindre olyckliga.
Glömmer vi att lyckan inte finns.
Ensam Ensam.
Nån hemma?
- Mamma sa att du har en flickvän. - Lägg av.
- Berätta för storasyster nu. - Har du skrivit till tysken?
- Nej. - Vill du inte träffa honom igen?
Nej. Han bor inte här och det var ingenting särskilt.
- Tyckte du om honom? - Ja, han var snäll.
Det räcker inte.
Vad heter hon? Eller han?
Lägg av! Jag är som du, jag är inte kär.
Hur vet du det?
- Runkar du? - Sluta! Du är besatt av sex.
Chockar det dig? Kollar inte du poor på nätet?
Nu ska jag titta på tv.
Vänta.
Vill ni inte?
- Är ni gift? - Ja.
Med kvinnan på teatern?
Nej. Det var min dotter.
Jag har aldrig varit en bra pappa.
Jag var inte närvarande. Hon har varit arg på mig länge och sen...
Nu är det bättre. Vi går på teater och bio ihop. Det är trevligt.
Och en bra make?
Jag försöker.
- Och du? - Vad?
- Din pappa? - Finns inget att säga.
Du kan klä av dig nu.
Georges?
Georges!
Georges...
Georges!
Helvete!
- Hur slog du dig? - Jag halkade utanför duschen.
Så går det när man duschar hela tiden.
Det kommer att bli en liten skorpa.
- Sitter den kvar länge? - Den tid det tar att läka.
Så där, ja. Ett vackert förband.
Som liten kom du alltid hem blodig från skolan.
En riktig pojkflicka.
- Ursäkta, vi söker madame Bontale. - Vi är från polisen.
- Min dotter, Isabelle? - Isabelle eller Léa.
Léa hette min mamma. Vad pratar ni om?
Det här är väl er dotter?
- Eller? - Jo, jag tror det.
Georges de La Ferrière träffade er dotter regelbundet.
Hon lever ett dubbelliv. Hon prostituerar sig.
- Hon är bara 17 år. Ni tar miste. - Nej, det är hon.
Som minderårig ses hon som den här mannens offer.
Vi utreder nu om hon prostituerade sig av egen fri vilja-
-eller om det handlar om koppleri.
De har tillgång till dejtsajter och sexsajter. Det ger dem idéer.
Man bör ha föräldrakontroll installerad. Kollar ni hennes sms?
- Nej... - Har ni sett det här, madame?
- Visste du om det? - Nej.
Ska du med till Benoit i helgen? Han har lägenheten för sig själv.
- Jag vet inte. - Etienne kommer nog dit.
Då kanske det händer nåt.
- Ta med din kille om du vill. - Nej, det är slut.
- Är du ledsen? - Nej, det är bäst så.
Det var för stor åldersskillnad.
- Går du redan? - Ja, din mamma är hemma.
- Vad har hänt? - Inget som jag har med att göra.
- Vad var det med henne? - Jag vet inte. Vi ses i morgon!
Är du redan hemma?
Gå in på ditt rum. Jag ska prata med din syster.
Kom hit, är du snäll.
Jag vet allt. Om Léa.
Du stannar här.
Polisen kom. Varför har du inte sagt något?
- Sagt vadå? - Det du gör!
Att du är en hora. Tycker du att det är roligt?
Och mannen som är död... Förstår du vad det här innebär? Gör du det?
Du är vidrig! Förstår du vad du har gjort mot mig? Förstår du det?
Tänker du inte? Har du ingen hjärna?
Varför? Förstår du vad du har gjort mot mig?
Isabelle... Snälla...
Isabelle...
Förlåt... Ursäkta mig...
Vad hände?
Min älskling...
Min lilla flicka... Varför?
- Använde du kondom? - Ja.
- Har du verkligen slutat? - Ja.
Tar du potatisen, Victor? Maten är klar.
Jag har goda nyheter.
Stugan är ledig andra veckan i februari.
- Ska vi åka skidor? - Ja. Du kan göra om ditt skidtest.
- Jag är bättre än du. - Vi får väl se.
Följer du med, Isabelle?
Ja. Varför undrar du?
- Vad har jag gjort för fel? - Sluta ta på dig skulden.
- Varför? - För det tjänar ingenting till.
Varför såg jag det inte?
Hon är ju väldigt vacker, din dotter.
- Vad menar du? - Självklart får hon erbjudanden.
Skojar du? Är det normalt att hon prostituerar sig för att hon är söt?
- Det var inte det jag sa. - Sluta säga dumheter!
- Vad sa hon till dig, exakt? - Ingenting. Hon förklarar ingenting.
Polisen sa att jag ska låta henne inse själv vad hon har gjort.
Hon slutade i varje fall när han dog.
Men om han inte hade dött...
...då hade hon fortsatt.
Du kanske skulle skicka henne till hennes far?
Absolut inte! Vi har tillräckligt med problem.
I morgon förhörs hon. Sen får hon gå till en psykolog och därefter ser ni.
- Överdriv nu inte. - Tycker du att jag överdriver?!
- Förstår du vad hon har gjort? - Ja. Nu får vi vara på vår vakt.
Hon har varken dator eller telefon.
- Har din son förstått? - Det antar jag.
Han var här när polisen kom och när jag pratade med Mouna.
- Jag pratar med honom i morgon. - Bra.
Tror du verkligen att jag har lust?
- Jag ville bara krama dig. - Förlåt...
En man följde efter mig vid skolan. Han erbjöd pengar.
- Accepterade ni? - Nej.
Han gav mig sitt nummer om jag skulle ändra mig.
0623214637.
- När ringde ni honom? - En vecka senare.
Var träffades ni?
På hotell Intercontinental vid Operan.
- Tyckte ni om det? - Inte med en gång.
Först var jag äcklad, men sen ville jag göra om det.
Hur gjorde ni då?
Jag såg ett reportage om ungdomar som behövde pengar.
...erbjuder tjänster mot betalning.
Jag köpte en annan telefon och så började det.
- Tänker ni fortsätta? - Jag vet inte.
- Det var ett test. - Ett farligt sådant.
Ni vet aldrig vem ni möter och ingen kan hjälpa er.
Ni är ett lätt byte.
Prostituerade blir ofta slagna, våldtagna och även mördade.
Det är lätta pengar och snart är man fast.
Visste ni att Georges de La Fourrière var hjärtsjuk?
Nej. Han var gammal och tog medicin.
- Vad för medicin? - Vet inte... Viagra.
Utövade ni sexlekar i stil med kvävning, handklovar och dylikt?
Nej, det var normalt.
- Varför flydde ni? - Jag flydde inte.
Hur lång tid efter att han dog gick ni?
Jag vet inte. Jag var chockad. Han var död.
- Var ni säker på att han var död? - Ja.
- Har ni sett en död människa? - Min farfar, men det var annorlunda.
- Tog ni pengarna? - Ja, den bestämda summan.
- Behåller ni mina pengar? - Nej, er mamma.
Är du klar? Då går du och borstar tänderna och sätter på pyjamas.
- Jag lämnar er ensamma. - Stanna, det är viktigt.
Jag hörde mig för på sjukhuset och de gav mig namnet på en psykolog.
- Jag är inte sjuk. - Du behöver nog prata.
- Jag vill inte. - Du måste gå till en psykolog.
- Ni kan inte tvinga mig. - Antingen det eller så läggs du in.
Det är för ditt eget bästa. Du kan i varje fall prova.
Vad händer med mina pengar?
Jag tänkte att vi kunde ge dem till en hjälporganisation.
- En som hjälper prostituerade. - Idioter!
Jag blev chockad och förstod ingenting.
Hon har alltid fått det hon vill ha. Jag tjänar bra.
Hon får pengar när hon vill, så att hon kan köpa det hon vill.
- Behövde du pengar? - Nej.
Ville du veta vad du var värd?
- Nej, det var enklare så. - Hur kan du säga så?
- Låt henne prata. - Var det äldre män?
- Ja. - I din pappas ålder?
Och i er.
- Berätta om honom. - Finns inget att säga.
Vi är separerade sen sju år tillbaka.
Han jobbar mycket och bor i Italien. Hon träffar honom på loven.
- Kommer ni bra överens? - Det är min pappa.
- Saknar du honom? - Nej.
Du får lov att vara arg på honom, vara ledsen.
- Betalar han underhåll? - Ja. Det är inga problem mellan oss.
- Ger han dig pengar, Isabelle? - Ja, när jag fyller år och på julen.
Hur mycket då?
Jag får 500 i julklapp och när jag fyller år.
- Men i år glömde han. - Nej, han skickade en check.
Det har du inte sagt.
Ska vi planera våra möten, Isabelle?
Går du med på att ses en gång i veckan?
- Hur mycket kostar det? - 70 euro.
- Inte mer? - Det är vad jag tar.
Jag kan betala med pengarna jag tjänade.
- Det är nog ingen god idé. - Eller?
Isabelle har rätt. Det är hennes pengar. Hon har tjänat dem.
- Hej, Isabelle! - Hej, Peter!
Hej, ungar! Hej, Lucie!
Nå?
- Hon är som vanligt. - Hur är hon klädd?
- Hej, Isabelle! - Hej, Véro! Allt bra?
Lite trött. Sophie får tänder nu.
- Ska jag ge henne välling? - Ja. Allt står i köket.
Det är bara att värma. Men hon bör inte vakna innan vi kommer hem.
- Vill du se mina teckningar? - Om en timme ska ni lägga er.
Ta vad du vill ha om du är hungrig.
Lycka till! Vi kommer inte hem så sent.
- Hej! - Åh! Hej!
Jag somnade.
- Har det gått bra? - Jättebra.
- Vaknade Sophie? - Nej, hon sover som en stock.
Klockan är kvart över ett. Du kom halv åtta. Det blir sex timmar.
Har du pengar, Peter? Jag har bara 50.
- Hur mycket behöver du? - Tio.
- Ska jag köra hem dig? - Ja.
Vänta, Peter!
- Jag gör det. - Är du säker?
- Varför fick inte Peter köra mig? - Det sa jag, han går upp tidigt.
- Litar du inte på mig? - Jo!
- Då litar du inte på honom. - Vad pratar du om?
Jag vet att mamma har sagt allt. Men det är inte mig du ska vara rädd för.
Vad insinuerar du?
Hej!
- Hej! Allt bra? - Bra. Jag har tjänat 60 euro.
- Jag har suttit barnvakt. - Kul...
- Vad kollar du på? - Inget särskilt.
- Väntade du på mig? - Nej.
- Sover mamma? - Ja. Hon har det tufft just nu.
- Varför det? - Det vet du mycket väl.
- Vad är det? - Inget. Du är löjeväckande.
- Är jag? - Ja.
Du påminner om en som jag har legat med. En kund.
- Vad spelar du för spel? - Jag spelar inte.
Du borde vara snäll mot din mamma.
Prata med henne. Hon vill förstå.
- Det är svårt för en mamma. - Det är mitt liv.
Ansträng dig lite. Hon är chockad.
- Är inte du det? - Jo, det är jag.
- Men jag är inte din pappa. - Precis. Vad tycker du?
Jag tror att du är i en period av tonåren där du vill prova på grejer-
- testa dina gränser, överträda gränser.
- Har du varit med en hora? - Det är inte din ensak.
- Säg nu! Jag säger inget till mamma. - Vad gör ni?
Inget. Diskuterar.
Gå och lägg dig!
- Förlåt, men din dotter... - Jag vet. Säg inget.
- Skicka iväg henne på internat. - Jag vet inte.
- Det är något fel på henne. - Vad pratar du om?
- Jag såg hur hon tittade på dig. - Sluta. Hon provocerar bara.
Hon är min dotter, men hon äcklar mig.
Ni måste diskutera lugnt och stilla.
Vart ska du?
Vad gör du? Vet du vad klockan är?
Jag har ett förslag.
Vad sägs om att åka till London bara du och jag en helg?
Peters föräldrar har en lägenhet där. Vi kan gå på musikal.
Jag tycker inte om musikaler.
Vad har vi gjort för att du ska bete dig så här?
Vi var ju så nära och kunde prata om allt.
- Är det på grund av Patrick? - Nej.
- Vad säger din psykolog? - Ingenting.
Jag vill inte diskutera det med dig.
Jag vill förstå. Jag har också gjort dumheter.
Har du också varit hora?
Jag är din mamma. Det är normalt att jag oroar mig för dig.
Jag vet om dig och Peter.
- Vad menar du? - Ligger ni med varandra?
Om jag säger att jag gör det, vad skulle det förändra?
Då vet jag att du litar på mig.
Du skrämmer mig, Isabelle.
Jag tyckte om att göra upp om ett möte, diskutera på nätet-
- prata med dem i telefon, höra deras röster-
-fantisera.
Och sen gå till mötena, leta upp hotellen-
- inte veta vem jag skulle möta. Det var som en lek.
- En farlig lek. - Nej.
Jo, lite.
Först kände jag ingenting-
- men när jag tänkte igenom det senare, hemma eller i skolan-
- hade jag lust att göra om det... med en annan.
Ända tills den här mannen dog.
Ja. Georges.
- Träffades ni flera gånger? - Ja.
Varför?
Han var snäll.
Han var mer öm.
Han ville inte så mycket, bara...
...smeka mig... titta på mig.
Förutom sista gången. Då bad han mig att grensla honom...
Och då dog han.
Då försvann lusten.
- Jag kände mig smutsig. - Smutsig? Varför?
För att jag hade dödat honom.
- Vad har hänt? - Jag har legat med Etienne.
- Det var ju det du ville. - Nej.
Jag var värdelös. Nu surar han.
Han låtsas som ingenting.
- Vad hände? - Det varade i tre minuter.
- Jag kände ingenting. - Det gör inget.
Nu är det gjort.
Gråt inte.
- Det är alltid så första gången. - Hur vet du det? Du är ju oskuld.
- Låg du med advokaten? - Nej.
Men jag har hört många säga samma sak.
- Kommer Etienne till Benoit lördag? - Ja.
Jag kan följa med om du vill.
- Tack. - Det är ingen fara.
- Går mamma med på det? - Ja, hon har pratat med min psykolog.
- Vem kommer dit? - Folk från klassen.
- Bra så här eller för fult? - Nej, det blir bra.
- Ska du inte sminka dig? - Ska jag det?
Lite.
En tjej i klassen säljer kyssar för 5 euro.
- Det var billigt. Har du betalat? - Du är galen! Jag behöver inte det.
Det är inget att skämmas för. Det är bra att träna.
- Du vet min kompis Marco? - Jag tror det.
- Han vill ligga med en tjej. - Det har han inte råd med.
Har inte du slutat?
Jo, jag bara skojar.
Jag öppnar. Säg inget till henne.
Hej!
- God afton, Claire! Allt bra? - God afton, madame! Ja, tack.
Kom inte hem för sent och ring om det är något.
- Ha det så skoj! - Roa er nu, flickor!
Det kommer att gå bra. Du måste lita på henne.
Hej!
- Läget? - Bra. Och du?
- Vart ska du? - Jag minglar.
- Hej, Isabelle! - Hej!
- Var det för varmt? - Nej. Jag behövde bara lite luft.
Jag också. Jag har nog druckit för mycket.
- Dig brukar man inte se. - Claire insisterade.
Det gjorde hon rätt i.
- Vill du ha en cigarett? - Ja, tack.
Om jag säger att jag vill kyssa dig, skrattar du åt mig då?
Förlåt, jag är en idiot.
Kyss mig, då.
- Är du säker? - Ja.
Vad gör du, Isabelle?
Kom nu!
Jag satt ensam på mitt rum.
Drömde om mötet med han.
Som skulle ta mig från min barndom.
Och som jag skulle följa med.
Långt bort.
Om jag skulle honom beskriva.
Hade jag självklart tagit fel.
Men hans leende var älskat.
Långt innan vi hade mötts.
Vill du följa med mig hem?
Inte första kvällen.
När jag mötte honom var det just så.
Han var inget speciellt.
Trots det var jag säker att det var han.
Och ingen annan.
Vår.
Lunchen är klar, Victor.
Fan!
- Kommer de? - Ja, vi kan börja.
- Det är första vårdagen i dag. - Jag vet.
Förlåt, jag vet inte vad det är med mig.
- Vad gör du? - Inget. Slappna av bara.
- Sätt dig, Alex. Kommer Isabelle? - Ja, hon ska bara duscha.
- Har inte du duschat? - Inte än. Syns det?
Nej, det känns.
- Kaffe? - Ja, tack.
- Hur var konserten? - Kanon. Jag älskar den gruppen.
Sen var det fest, men vi stannade inte. Isabelle ville hem.
- Det är inte mitt fel. - Jag vet. Hon tänker bara på skolan.
- Croissant? - Ja, tack.
Plötsligt hade vi inga pengar kvar, utan fick sälja grejer på stranden.
- Så slutade det äventyret. - Men allt gick bra?
Vad gör du, Isabelle? Kom, det finns en croissant kvar.
- Vart ska vi under sommarlovet? - Vi vet inte än.
Jag vill gärna tillbaka till vingården.
- Vad läser du? - Låt mig vara.
- Vad är det? - Inget, jag vill bara läsa i fred.
- Ska vi inte gå ut? - Jo, men inte nu.
Surar du?
- Det är slut, Alex. - Vad är slut?
- Mellan dig och mig. - Varför säger du så?
För att jag inte är kär i dig.
- Varför? Vad har jag gjort? - Inget. Det är jag. Det bara är så.
- Vi har det väl bra ihop? - Ja.
Vänta och se, då.
- Vad gör ni? - Inget.
Vill du spela?
Gör det.
- Var är Alex? - Han gick.
- Varför sa han inte till mig? - Vet inte. Han verkade ledsen.
- Vad sa han? - Inget. Han ville inte spela.
- Har du berättat för honom? - Nej.
- Han kanske misstänkte något? - Nej, det var inte det.
- God dag, mademoiselle. - God dag.
- God dag. Vill ni dricka något? - Jag väntar på någon.
- God dag. - Får jag slå mig ner?
Ja.
- Vad vill ni dricka? - Samma som ni.
- Är ni säker? - Ja.
Ursäkta! Två whisky.
Jag hittade ert nummer i en av hans anteckningsböcker. Léa.
- Det var mitt antagna namn. - Jag vet.
Jag ville träffa er.
Se vem min make var med när han dog.
Anklaga inte er själv, han var sjuk.
Att dö under sexakten måste vara en trevlig död.
Ni är ung och väldigt vacker.
Tack.
För vacker. Inte alls som jag trodde.
Ni är inte heller som jag trodde.
- Pratade han om mig? - Nej, aldrig.
- Hur gammal är ni? - Sjutton.
En underbar ålder.
Jag var också sjutton år när jag träffade Georges.
Jag visste att han träffade andra.
I början gjorde det ont, men...
...det passade mig faktiskt.
Jag har alltid varit melankolisk.
Om jag hade varit modigare och inte så blyg...
...hade jag gärna velat få betalt för att älska med män.
Men jag vågade aldrig.
Jag fantiserade om det.
Nu är jag för gammal och den som borde betala.
Det hände i rum 6095, inte sant?
- Ja. - Jag har bokat det.
Jag vill att ni gör mig sällskap.
300 euro. Det var väl ert pris?
- Det var alltså här? - Ja.
Jag behövde se det här rummet.
Vi älskade varandra ända till slutet, alltid med samma ömhet.
Vill ni prata eller ska jag klä av mig?
- Det är inte nödvändigt. - Förlåt.
Kom och lägg er bredvid mig.
Jag behövde också se rummet igen.
Tack.
Översättning: Mia Lindhagen www.sdimedia.com