Efter det danska krigsnederlaget, 1864, korsade Jon och hans bror Atlanten för att skapa en ny framtid.
De kämpade i sju år för att finna fotfäste i det okända landet.
I sju år Iängtade Jon efter sin fru, Marie, och deras son.
Sju år av familjeseparation. Året är 1871. Landet är Amerika.
Kresten, det är din far.
Goddag.
- VäIkommen Marie. - Tack.
- Det är underbart att se dig. - Tack, det samma.
Säg goddag, till din farbror, Peder.
Goddag.
- Vi måste nog komma iväg. - Så ni inte mister platserna på diligensen.
- Skall du inte föIja med oss?
Nej.
Peter gillar att övernatta inne i stan ibland.
- Hej. - Hej, frun.
Var skall ni åka?
Min fru talar inte språket. Hon skall Iära sig.
Du liknar dem inte men, du Iåter som dem.
Det kommer du också att göra.
Ursäkta, men det har skett ett fel. Ni måste ta nästa vagn.
- Men vi har betalt för platserna. - Beklagar, frun.
Så här behandlar man inte nykomlingar.
- Vi har rest i flera veckor. - Ledsen, men ni måste gå av.
Gör som han säger.
- Är där många djur? - Ja, där är många olika djur.
- Där är räv, björn, hjort. - Är det björn, där vi bor?
Där som vi bor? Nej.
Men om det kommer en...
Då skjuter vi den, flår den. och säIjer den i stan.
- Är det en stad i närheten? - Ja, inte så Iångt från oss.
Vi kan åka dit på en dag.
Kresten, du är väI inte orolig?
Det är ett riktigt fint ställe.
Jag har byggt till, så där är plats för oss alla.
När är man egentligen stor nog till att föIja med på jakt?
Det tror jag faktiskt att man är i morgon.
Om du har lust.
Ursäkta, jag har inte druckit på åratal. Jag hade glömt vad det gör med en.
Blir man erbjuden en sup, här ute. Då dricker man.
Marie, ta en liten smutt.
Det är så man gör här.
Du har inte så jävla mycket att säga, va?
Men det har jag.
Min egen prinsessa pratar inte alls. Hon är stum.
Indianerna skar ut hennes tunga när hon var liten.
De blev väI trötta att höra hennes skrik, då de dödade hennes föräIdrar.
Vad heter du?
Min frus namn är Marie.
Det är ett vackert namn.
Har du just kommit hit?
Min fru och son kom nyss. Jag har varit här ett tag.
Det är inte så Iätt för nån att vara utan en kvinna i så Iång tid.
Helvete, så varmt det är.
Du är väI inte van vid denna värme, Marie?
Nej, antagligen inte.
Det finns alltid en Iösning.
Låt oss se vad du har.
Gör inte det.
Vilken varm liten blomma.
Gör inte det.
Hotar du mig?
Nej, jag säger till dig att hålla händerna i styr och uppföra dig.
Det Iåter som du gör det.
Det är intrycket jag får, vad säger du, Lester?
Ja.
Jag försöker inte hota nån, jag försöker bara...
Vad skall du nu göra åt det?
Du kan inte göra nåt.
Kom hit!
Inget. Du kan inte göra ett förbannat skit.
Sitt still!
Bit honom i örat. Marie, bit honom i örat!
Var inte rädd.
Kresten, ta revolvern.
Var inte rädd.
Ta den bara.
Och stanna nere, Kresten. Nej, stanna nere!
Sänk revolvern.
Gör det!
För helvete! Jag gillar dig inte!
Du har fem sekunder att kliva av.
Förstår du mig?
Ett!
Två!
Tre.
Marie.
Hon är inte död! Hon klarar det!
Vänta, vänta!
Hon är inte död.
Vänta, vänta!
Jag har inte rört pojken.
Vem gjorde det?
Jag har inte sett dem tidigare.
Främmande.
Det är en sorgens dag, mr Delarue.
Men vi måste förstå, att ingen i denna fridsamma stad,
är involverad i de hemska dråpen på dina män.
Var är min bror?
Din bror?
- Borgmästare, Keane? - Ja, sir.
Se till att han inte stinker fylla, när prinsessan ser honom.
SjäIvklart.
Ta honom till mitt hus så skall jag visa upp hans bästa.
Ta honom dit.
Har du fångat mördaren?
Delarue, jag kan försäkra er, att det inte är någon härifrån.
Jag måste få veta vem som dödade min bror.
Där finns inga överlevande vittnen.
Vittnet med geväret blev också skjuten.
Vi förlorade två liv i dag.
Ett av mitt eget blod.
Jag ger dig två timmar, att hitta mannen som gjorde det.
Och sheriffen, jag vill ha den mannen levande.
Det är omöjligt.
Du är en guds man, sheriff Mallick.
Du känner säkert till herrens ord:
Öga för öga, tand för tand...
Ja.
Du får till eftermiddag att hitta mannen som gjorde det.
Annars ger du mig två av ditt folk.
Mr. Delarue...
Du väIjer också, borgmästare Keane.
Annars tar jag fyra.
SjäIvklart.
Jag är redo, fader.
Hela stan kommer alltid att vara dig tacksam.
Lova att ta väI hand om mitt barnbarn.
Vi skall göra så gott vi kan.
Jag skall hjäIpa pojken att driva handelsboden.
Det är inte rätt.
Jag tror inte jag kan klara mig utan dig, mormor.
SjäIvklart kan du det, min pojke.
Snälla Iåt bli, snälla.
Snälla, fader. HjäIp mig, snälla fader.
Mitt liv är inte så dåligt. Jag vill inte dö!
Jag har aldrig varit en börda. Jag är oskyldig.
Må gud vara eder nådig mot er onda sjäI.
Alla, håll er lugna.
Nå, sheriff.
En trött gammal kvinna och en halv man.
Det gick inte jämnt upp.
Den mannens död beror på er två.
Säg mig, borgmästare Keane.
Hur mycket betalar Black Creek för beskydd.
Åttio dollar, varje månad.
Ni har nog inte något mer beskydd med en mördare i farten.
Hädanefter, är avgiften dubbel.
Mr Delarue, vi kan inte få ihop de pengarna...
160 dollar, vid månadens slut. Varje månad.
Tills ni har hittat mannen som dödade min bror.
Är vi överens?
Ja. Ja, det är vi.
Jag trodde väI det.
Låt honom vila i fred, prinsessa.
Jag skall hitta mannen som dödade Paul.
Jag skall se till att han får betala. Det har du mitt ord på.
Jag tar hand om dig nu. Tillsammans...
Raul, se!
Jag går och talar med sheriffen.
Vi ses senare.
Goddag.
Var är din mormor?
Hon är död.
Delarue sköt henne.
Det var tråkigt att höra.
Vad kan jag hjäIpa er med?
Jag har några skinn.
Vi åker västerut.
Så de enda två männen här som kan skjuta, reser?
Jag antar det.
Var ni inte två soldater, där som ni kommer från?
Vi behöver folk som er, om vi skall få tag i mördaren.
Ja, jag var soldat en gång, det Iärde mig en Iäxa.
Ge dig inte in i en strid som du vet att du förlorar.
Fegisar.
BEGRAVNINGSBYRÅ NATHAN KEANE
Vem är det?
Jon.
Trevligt att se dig i stan för en gångs skull.
Köper du fortfarande upp mark?
Ibland, ja.
Hur mycket kan du ge?
Jag kan inte ge dig mer än 145.
Det är häIften av vad vi gav för 6 år sen.
Som jag sa, det är hårda tider.
Sen Delarue höjde avgifterna, är det många som vill säIja.
Men du är en god man och jag vill hjäIpa dig.
Vi kan säga 150?
Eller så kan du avvakta.
Vem vet, om de hittar mannen som dödade Delarues bror.
Då kanske det lugnar sig och priserna stiger.
- Vilken man? - Har du inte hört?
Delarues bror kom precis ur fängelse när nån galning dödade honom.
Han sköt alla på diligensen.
Sedan det, så...
- Jag tar de 150. - Det kommer du inte att ångra.
Du får skriva under den här.
Här.
Var tar ni vägen?
Jag vill försöka hitta en plats Iängre västerut.
Jag skulle nog göra det samma om jag var en ung man.
De är till dig.
Och den här är till mig.
Du måste ha de pengarna på ett säkert ställe.
I dina stövlar, kanske?
Det är mycket hungrigt folk därute.
Fjorton, femton lagfarter till ett samlat värde av 3148 dollar.
Plus 12 procent.
Du är berättigad till tretusen, femhundra och tjugofyra.
Och sjuttiosex cent.
Låt oss säga en dollar.
Madelaine har en stolthet i att bokföringen stämmer.
Djävulen sitter i detaljerna.
Bolaget är inte nöjda med hur saker sker.
Vet du om att sheriffen i Black Creek, telegraferat till regeringen om hjäIp.
Jag har lyckats blockera förbindelsen för närvarande.
Men du kan inte använda samma metoder som du gjorde i armén.
De människorna är inte indianer.
Standard Atlantic, är ett modernt bolag, överste Delarue.
Och våra metoder måste se civiliserade ut.
Har jag uttryckt mig klart?
Bra.
När är hela Black Creek uppköpt?
Hela dalen skulle vara uppköpt på en vecka om jag fick göra på mitt sätt.
Svara på frågan.
Kan du hålla undan kavalleriet, så räknar jag med 3-4 månader.
Det är allt jag behövde veta.
En trevlig dag på er.
Så de vill att jag är civiliserad, prinsessa.
Det kan jag nog vara.
Så Iänge vi staplar upp pengar.
Okej grabbar, jag klarar resten.
Låt Peter gå... Mallick.
Han var inte med på diligensen. Han är inte involverad i det här.
Han bröt vicesheriffens käke. Han måste ta sitt straff för det.
Olyckligtvis blir det lite annorlunda för dig.
Jag fick skicka bud till Delarue, att vi har dig i häkte.
Du känner säkert till att han har gjort livet svårt för oss alla.
Jag vet inte vad som hänt med honom.
Han var en bra man.
Jag antar att döda alla de indianerna, måste ha... skadat hans sjäI.
Jag är ledsen för din förlust, Jon.
Det är jag.
Men du verkar föIja honom i samma fotspår.
Om du bara visat lite förbarmande för Delarues bror, och inte dödat honom.
Då skulle mrs Borowski, mr Whisler och Joe benlös finnas kvar.
Det blir inte de sista som Delarue kommer att döda här.
Nej, antagligen inte.
Men din död kan köpa oss lite tid.
Jag har redan telegraferat efter hjäIp.
Försöka återfå lite lag och ordning.
Ibland måste man offra ett får för att behålla resten.
Jag är bara en fåraherde som vaktar sin flock.
De säger att du varit soldat.
Har du stridit i krig?
Det har jag.
Vem var fienden.
Tyskar.
Tyskar, bravo.
Du har min aktning.
Här är han.
Det värdelösa fanskapet som dödade din äIskade man.
Din äIskade man dödade min tioårige son.
Och han våIdtog min fru.
Ingen bad dig att tala.
Vi får snart veta hur mycket du tåI, soldat.
Du är sen.
Jag kommer snart, Henry.
Kan jag få hans stövlar?
Varsågod.
Keane.
Du behöver dem inte, min vän. Inte dit du skall.
Jag har ett dop på morgonen. Så söndagsmässan blir lite Iängre.
Ge honom vatten om han ber om det. Men bli inte uppretad.
Kan jag få lite vatten?
Nej!
Förlåt att jag vänder ryggen mot dig.
Men utsikten är bättre härifrån.
Jag träffade dig ganska bra, eller hur?
Du var ful redan innan jag slog ut tänderna.
Men nu...
Jag hoppas du har en kvinna som äIskar dig.
För du kommer inte att hitta nån med det ansiktet.
Du har har väI aldrig fått nån utan att betala för det.
Inte med den Iöjliga rösten du har.
Men det kommer att kosta dig mer nu. Det är säkert.
Håll käft!
Jag gjorde dig faktiskt en tjänst. Det är bättre nu.
Nu Iåter du inte bara som en sjuk mula, du ser ut som en också.
Jag sa, håll käft!
Folk blir inte så förvånade när du öppnar munnen.
- Jag skall döda dig. - Det ligger säkert i släkten.
Säkert så Iät din hora till mor som en mula då du blev gjord.
Herregud!
Vet du hur Iänge jag väntat på denna stunden.
Du märkte det, eller hur?
SjäIvklart gjorde du det.
Du är så vacker.
Vem vet vad de vildarna gjorde med dig, att ta din tunga.
Jag vet att det måste varit fruktansvärt för dig.
Men jag ser det som en gåva.
Till mig.
När jag är färdig här.
Då skall du och jag hitta ett ställe i New Orleans.
Du kommer att stråla.
Du blir New Orleans prinsessa.
Hämta hästarna.
Jon! Jon! Jag kommer tillbaka.
De har delat på sig.
Korsikan, häIften av männen föIjer det spåret, resten föIjer med mig.
TREDJE KLASS.
Ta din syster in i huset, Billy, och hämta fars gevär.
Vi vill inte ha er här.
Ni borde inte dricka ur brunnen, den är full av den kletiga oljan.
Jag Iämnade lite bröd och kokt vatten.
Tack, mrs Whisler.
- Varför skall ni resa? - Delarue dödade min man.
Ledsen att Iämna dig så här.
Vill du föIja med oss?
Jag klarar mig.
Han kommer att döda dig.
Din Paul, han... Han räddade dig från indianerna.
Men han fick dig aldrig tämjd.
Helvete.
Nu måste jag döda dig.
Det är en skam, Henry.
Vi kan ta bra hand om henne.
Kroppen är det inget fel på.
Återigen, ler lyckan mot dig, prinsessa.
När ni alla tagit hand om henne.
Skär av henne halsen.
Jag vill ha mina stövlar tillbaka.
Dina stövlar?
Visst.
Jag har lagt dem här för dig.
Jag har hållit dem rena och fina. Se.
Här.
Har du köpt mrs Whislers farm?
Ja, det gjorde jag visst.
Har du lagfarten?
- Vad? Det här är... - Och min lagfart?
Vill du ha dina pengar?
Visst, de finns här.
De är här, Jon. Ta alltihop.
Vad gjorde du hos Delarue?
Någon hade dött.
Alla förtjänar en kista, även om de inte kommer till himlen.
- Henry? - Vad?
Du kallade honom Henry.
Ta av locket på den kistan.
Ja visst.
Jag är begravningsman.
Det var vad jag gjorde. Någon måste ta hand om sånt.
Lägg dig i.
Jag försöker bara att ha ett bra levebröd.
Det är allt. Jag är affärsman.
Du är inte ens en man.
- Snälla, Iåt bli! - Lägg dig i.
- Du kommer inte undan. - Lägg dig i.
Jag är stans borgmästare.
Jag försöker hjäIpa folk.
Ingen vill ha deras mark.
Snälla, nej, snälla.
Nej, snälla! Nej!
Du har rätt, Jon.
Jag behåller inte lagfarterna.
Jag ger dem till Delarue.
Jag behöver en revolver och all ammunition till min Winchester.
Ge mig en kniv, också. Jag betalar för det.
Jag behöver också två flaskor fotogen.
Jag vill att du går till Mallick.
Berätta att Keane har tjänat pengar på oss allihop.
All den marken och husen han köpte...
det var inte till honom sjäIv, vi har såIt allt till Delarue.
Det är den klibbiga oljan.
Delarue tror att den snart är värd tusentals.
Tänker du och din bror slåss mot Delarue ensamma?
Nej, min bror är död.
Låt mig vara med.
- Du är bara ett barn. - Jag är inte ett barn, jag blir 16 i maj.
Jag har övat mitt skytte. Jag är ingen dålig skytt.
Du har inte en chans ensam.
Brodern är väIbehållen.
Bränn honom.
Ladan brinner!
Skjut! Gör det!
Jag undervärderade dig, soldat.
Du kanske dödat alla mina män.
Men säkert som...
Så du tog honom.
Och alla hans män.
Vi har hoppats... bönat.
Att någon som du skulle komma...
och rädda oss från vårt elände.
Och det gjorde du.
Nu är bara goda själar kvar.
Jag trodde du hade tagit allihop.
Hon föIjer med mig.
Du vill inte föIja den vägen, Jon.
Jag vill att du Iämnar det här stället.
Må herren ha förbarmande med båda era själar.