Trevligt att träffas!
- Ska du inte hänga på? - Jag sysslar inte med 'hänga på'.
Titta, den här parasiten är inte hadalpelagisk. Den är på fel plats.
Nej, du är på helt fel plats. Vilken tid skulle du vara ombord?
- Kl. 15. Det här är viktigt, professorn. - Och det är inte din doktorsexamen?
- Underkänner ni mig om jag inte åker? - Jag skulle vara tvungen.
I väg med dig nu.
Jag vet vad jag är bra på. Att observera och se mönster.
Du är en fantastisk forskare. Utan tvekan.
Jag behöver vara ensam. Jag klarar inte av andra människor. Den här miljön är...
Siobhan? Det finns lite födelsedagstårta här.
Har du några vänner här på institutionen?
- Men jag... - I väg med dig! Få skit under naglarna.
Skaffa några kompisar!
'Hon kommer inte', började jag tro.
Skepparen lär hänga mig i mina egna inälvor.
Hemska tanke!
Där är hon. Niamh Cinn Óir.
Hon är här nu!
Tricket är att inte tänka, utan bara hoppa.
Hjälp henne, Johnny.
- Siobhan, min moster Ciara. - Du är forskare, förstår jag.
Vilket charmtroll...
Har jag nånsin svikit dig? Förutom de gånger jag har svikit dig, alltså.
Vi behöver ett mirakel.
Vill ni träffa vår student?
Här är hon äntligen!
Jag heter Gerard, skepparen. Freya, den verkliga chefen.
- Vikingen som håller oss flytande. - Var det Siobhan?
Gerard, glöm inte att prata med Omid.
Johnny.
Vad konstigt du beter dig.
- Det är vårt vatten. Det är viktigt. - Så när kommer tronarvingen?
- Om tre veckor. - Jaså?
Ja. Då ska jag definitivt börja leta efter nåt annat.
- Blir ditt jobb ledigt? - Lugna ner dig.
- Jag sa att jag skulle börja leta. - Ja, ja. Det säger du alltid.
Okej, grabbar. Allt klart för avfärd?
Ja, jag inspekterade bara vad han hade gjort. Justerade lite.
Vi är ju skyldiga dig pengar.
Toppen.
Du får din förra andel samtidigt som den här. När vi kommer tillbaka.
- Jag lovar. Är det okej? - Men du vet att jag snart ska få barn.
Jag vet, jag vet. Du ska få dina andelar. Är vi redo att åka?
- Ja. - Okej. Jag ska gottgöra det.
Vi behöver en stor, jävla fångst nu.
Så vad gör du?
Jo... Jag identifierar och extrapolerar mönster-
-från variationer i beteende hos djuphavsfauna.
Sen skapar jag algoritmer och datasimulationer-
-för att förutsäga ekologiska utfall.
Jag menade: Vad ska du göra medan du är ombord?
Jag ska fota er fångst. Leta efter avvikelser.
- Det blir nog lätt. Vi får allt möjligt. - Och jag behöver göra ett kort dyk.
- Under vatten? - Dyker du?
- Fiskare simmar inte. - Varför inte?
Det är bättre om det går fort. Ingen vill drunkna långsamt.
Sudi, du har inte hälsat på Siobhan.
- Men för fan! - Hon är glad att träffa dig med.
Vet skepparen om det här?
Nu gör han det.
- En rödtott... - Vi har redan använt arvodet vi fick.
Jag vet. Men vi har inte råd med otur.
Tror ni att min hårfärg betyder otur?
Det finns två olika teorier om det.
- Jag kan inte ändra på vem jag är. - Nej, jag vet.
Men det här kanske inte är en så dålig idé.
Kasta loss.
Då så.
Välj en koj.
- Varför är det bara fyra kojer? - Vaktjobb. Tre sover och tre jobbar.
- Hur långt är ett pass? - Man sover i två timmar.
- Sömnbrist påverkar kognitionen. - Det menar du inte?!
- Man får utbrott. - Jag vet knappt vem jag är till slut.
Till och med psykos.
Sjöfeber. Det händer.
Idiot, kom igen! Du har ingen vakt.
Skydda oss, O Gud, från djupets faror.
Må Kristus, som fyllde sina lärjungars nät, föra oss säkert tillbaka i hamn.
Amen.
Ring era sista samtal! Om några minuter försvinner täckningen.
Fiskerapporten är här.
Titta.
Ja. Ja. Ja!
Vattenfiltreringen. Vi kan vara till sjöss i åratal och ändå ha dricksvatten.
- Det är ren magi. - Magiskt? Var gick du i skolan?
På samma ställe som hon, doktorand Siobhan.
- Hur många filter? - Tre. Ökande bredd.
- Jonisator? - Där.
- Har du tillverkat den? - Ja, det har jag.
Den är fantastisk.
Varför har du inte ett bättre jobb?
Bli inte lurad av hennes vinnande sätt. Hon kan vara tuff.
Nej, men för en så begåvad ingenjör är det här ett lågstatusjobb.
Tja, du vet... Jag har väl väntat på rätt tillfälle.
Hallå! Rör inte den!
- Gick det bra? - Ja.
- Nå? - Hon behöver jobba nånstans.
Inte här, tyvärr. För farligt.
- Det gick bra. - Ja, men jag kan skada mig.
Du får gärna jobba här inne. Det är inte alltid tyst, men...
Det blir jättebra. Tack!
Fryser du?
Heliga Maria, Guds moder! En rödtott!
Ta av dig den! Du är ju här nu, så det är bäst att vi vänjer oss.
Niamh Cinn Óir till kustbevakningen. Kom.
Freya, fick du mitt mejl? Koordinaterna för förbudszonen. Kom.
Fan! Precis där vår fisk är.
Okej. Vi kör snabbt igenom förbudszonen. Kom.
Nej, det är förbjudet. Valar med ungar är i området. Kom.
- Uppfattat. Klart slut. - Lycka till! Klart slut.
Där rök vår fångst.
Jag hämtar dem.
Vill du inte ha det? Okej.
Är du hungrig?
Nej, nej, nej, nej, nej, nej. Det är lugnt. Jag ska bara...
Släck den.
Sitter du här varje natt?
Kom och titta!
- Det är fytoplankton med bioluminescens. - En av berättelserna om Niamh Cinn Óir.
Hon sörjde sin älskade Oisín så mycket att hon gav sig själv till havet.
- Dränkte hon sig? - Nej, nej. Hon är odödlig.
Det är hennes hår som lyser upp havet.
Tack.
Wow! Här ute?
Valar styrbords.
Va?
- Ja, titta. - Får jag se?
Det är två. Ser du?
- Ja. - Det är nog en kalv också.
Titta, en till precis bakom.
- Ser du inte dem? - Jo, men...
Valar befinner sig oftast inte i fiskevatten. De gillar inte bullret.
- Nåt är fel. - Lägg av!
- Valar är ett gott omen. - Valar är ett jättebra omen.
Ett stim rakt föröver, bara nån sjömil. Det är stort.
Freya...
- Vad då? - De simmar rätt fort.
- Gick det bra? - Jösses.
Vad gick vi på?
Omid, hur stora är skadorna där nere?
Omid?
- Omid? - Ja.
Kan du skicka ner studenten?
Siobhan!
Nånting håller på att förändra träets struktur.
Tar vi in vatten?
Nej, det är lugnt.
Hämta de små träpluggarna! Nu!
Skynda dig!
Du vet vad det är, va?
Vi verkar ha fastnat i nåt.
Niamh Cinn Óir till kustbevakningen. Kom.
Du tog oss in i förbudszonen.
Vad är det?
Nåt kemiskt utsläpp, kanske.
- Vad händer? - Jag vet inte.
- Sjunker vi? - Jag vet inte.
- Vad? - Herregud, Siobhan!
- Sjunker vi? - Vi sjunker inte.
Du är en sån jävla idiot.
Vem vet vad vi har fastnat i. Det kan vara vad som helst.
Gode Gud... Är det därför vi inte kan köra framåt?
Ja, nånting tar sig igenom skrovet.
Herregud!
Vad är det?
Det kan vara nån sorts havstulpan.
- Har du med dig dina dykgrejer? - Ja.
- Och du behöver ändå göra ett dyk, va? - Ja.
Du kan väl dyka i och ta bort havstulpanerna.
- Det kan vara vad som helst. - Och därför är du här.
Avvikelser, eller hur?
Du, jag hjälper dig. Okej?
- Det är en renskniv. - Gör så gott du kan bara.
- Jag dyker aldrig ner dit igen. - Vad hände?
Beskriv hur de såg ut.
Vad då?
Det är... Det är ett djur. Det är ett enda stort djur.
- Vänta lite! Och havstulpaner? - Nej, det är inga havstulpaner.
- Det är bindväv. - Som binder?
- Va? - Som klängen, en massa klängen.
Grumligt. Hon vet inte vad hon såg.
Freya? En bläckfisk. Det är säkert nån sorts bläckfisk.
Det är mer som ett nässeldjur, men det kan vara en bläckfisk.
Om det är en bläckfisk är den större än nåt vi tidigare sett.
- Den är enorm. - Jättebläckfisk.
- Vinschen? - Ja.
- Alle man på däck! Kom igen. - Nej...
- Snälla, vi borde kalla på hjälp. - Det ordnar sig.
En bläckfisk klarar sig inte på grunt vatten.
Om vi lyfter den lite, måste den släppa båten.
- Då kan vi komma loss. - Johnny, dra upp henne!
Fortsätt.
Kom igen...
Gerard?
Släpp vinschen.
Fan! Fan!
Stoppa! Kan nån stoppa den?
Stoppa den!
Fan!
Förlåt, förlåt! Ta det lugnt! Lugnt och försiktigt nu. Såja.
- Det är en båt till! - Va?
Där borta.
De jävlarna!
Du är helt otrolig.
Vi skulle behöva dela på vinsten.
De kanske har en bättre vinsch.
Och en radio.
- Gerard kan inte ro dit själv. - Jag går inte i nära den där.
- Aldrig! - Det är en dålig idé.
- Vi väntar på kustbevakningen. - Kom igen!
Det är en stor båt där borta. De kan hjälpa oss.
Jag följer med.
- Jag med. - Nej.
Ger, vi tre.
Hallå?
Är det nån ombord?
Finmaskig trål.
Desperation kan få en att göra saker.
Hallå?
De har förstört radion. Varför gör man det?
- Jag fattar inte. - Sch! Lyssna.
- Jag hör ingenting. - Det är det jag menar.
Vi borde dra.
Hallå?
Johnny, gå du.
Kom, Siobhan.
Hallå?
Herre jävlar!
Vad fan?
De måste ha blivit galna.
Herregud!
Fan...
- Sjöfeber. - Va?
Ingen sömn. En blir knäpp. Det sprider sig som en löpeld.
- Det förklarar självmordet, men ögonen? - Det kan ha varit fåglar.
Säg inget om det här.
- Inget alls? - Inget alls.
Hur ska vi komma hem?
Omid?
- Hur gick det? Hade de en vinsch? - De har egna problem. Ingen hjälp alls.
Vi vill visa er nånting.
- Den har släppt oss. Vi är fria. - Jag sa ju att det skulle gå bra.
- Djur släpper inte nåt de har fångat. - Det kanske skadades när vi drog i det.
Den kan ha utsöndrat nånting i försvar.
- Låter troligt. - Eller ett gift.
- Och vi är immuna. - Eller nån matsmältningsvätska.
Och båten är oätlig.
Nånting stort är på väg häråt, hörni.
Eller så kommer den tillbaka.
- Freya, vi har ingen fångst. - Och om den där saken tar tag i oss?
Vi ska få den i nätet innan den är nära. Nu vet vi.
- Det är riskabelt. - Har jag nånsin svikit dig?
Om du vill kan vi genast styra hemåt.
Men om vi gör det mister vi båten.
Vi mister båten.
- Ut med nätet. - Ja!
- Vilket flyt vi har!
- Vad ska du köpa för dina andelar? - Delar till den nya hojen.
- Omids gamla rosthink. - Det är en bra hoj!
Det är ingen hoj. Det är en brudmagnet.
- Vad heter hon? Alice... - Alison O'Reilly.
O'Reilly. Alison O'Reilly.
Vi ska åka mc när vi har nytt oljetråg.
Oljetråg - alla tjejers dröm.
För helvete... Fan!
Är allt okej?
Nej, faktiskt inte. Jag är helt jävla slut.
Är det alltid så här?
Nej. Ibland är det läskigt. Det händer saker till sjöss.
- Men det på den andra båten? - Kustbevakningen sköter det.
- Dessutom har jag sett värre. - Värre?
Lyssna... Vill du ha ett tips?
Vi är här. Vi är i säkerhet. Så släpp det bara. För en liten stund.
Slappna av.
Vad skulle jag göra i stället?
- Stöter du på mig? - Nej.
För folk har stött på mig förr.
- Det har de säkert. - Nej, jag menar...
Det hade varit okej om du gjorde det.
Bästa fångsten på månader. Oturen är över.
Ja, det var fanimej på tiden!
- Hej. - Fan också!
- Akta huvudet. - Finns det nån handduk?
- Du har ju redan duschat. - Slem över hela mig. Skiten är överallt.
Johnny, din tur att sköta köket, sa din moster.
- Det låter rimligt. - Är allt okej med er?
Siobhan, kom! Sätt dig ner.
Omid, är du redo för faderskapets ansvar?
- Du ser het ut. - Tack.
Jag skulle säga detsamma, men du hann först.
- Du kanske har feber. - Nej, jag har precis duschat.
- Ja, i en hel jävla halvtimme. - Känner ni lukten? Känner ni nåt?
- Jaha, det luktar av Sudi. - Ursäkta mig!
Har du sett dig själv i spegeln? Du har nåt svart i ansiktet.
Hallå! Rödtott eller ej, den bästa student vi nånsin haft, va?
- Absolut! - Nerver av stål.
Bara hon inte försöker hitta var nödstopp för vinschen sitter.
- Du var ju värre. - Vi fick lära dig äta spagetti.
Spagetti är korkat, och det vet ni om. Okej?
- Och vem förstörde nästan motorn? - Han lät repet komma in i propellern.
- Det var illa. - Det fastnade. Motorn dog.
Men jag kommer att bli en bra fartygsingenjör.
Ja, ja... Skål för den bästa student vi nånsin har haft.
Skål för det!
Bättre än den förra.
Är allt okej?
Kom, så badar vi.
- Okej, när... - Vänta, vad sa han?
Att han ville gå och bada.
- Men stoppa honom, för fan! - Herregud!
Vart ska han?
Johnny, herregud! Sluta!
Det är okej. Låt mig vara!
Vi ska hoppa i. Vi ska ta ett dopp. 30 sekunder.
- Bara ett dopp. - Johnny.
- Låt bli! - Kom nu.
- Vi ska bada. - Du ska inte hoppa i.
- Okej.
Ta det lugnt! Kom nu.
Galning! Det är ju ett monster där ute.
Bara en idiot dyker från en trålare för att impa på en tjej.
För i helvete, Johnny!
- Vad har du tagit? - Inget.
- Om du tog med dig droger... - Det skulle jag inte.
- Gav du honom nåt? - Han har feber.
Handen kan vara infekterad.
- Får jag se handen? - Jag mår bra. Jag behöver bara sova.
Johnny, vill du att jag kollar ditt öga?
Vad då?
- Jag tror att jag såg nåt. - Får jag se?
Kom här.
- Jag ser inget. - Helvete, jag gick nästan på det.
Rädd som en hare. Lugna ner dig. - Och du måste sova.
Okej, jag ska bara...
Fan!
Herregud, Johnny! Försiktigt!
- Får jag se? - Vad är det?
Ta det lugnt.
Jag kan inte se.
Johnny!
- Hjälp mig upp! - Vad har hänt?
Gud, nej!
Johnny, det går bra.
Åh, Gud...
Johnny!
Gud...
Backa. Rör ingenting. Backa!
Följ med mig med en gång. Kom.
- Han hade parasiter i ögonen. - Va?
- De tog sig in via vattnet. - Jag stänger av det.
Var är Sudi?
Sudi? Stäng av duschen!
- Stick och brinn! - Jag skojar inte! Stäng av den nu!
Sudi! Sudi!
Sudi, snälla, öppna dörren!
- Idioter! - Stäng av duschen nu!
Stäng av vattnet. Öppna dörren!
Öppna dörren med en gång!
Sudi, snälla! Lyssna på mig.
Det går bra. Såja, såja. Ingen fara.
Kom här.
Det går bra.
Johnny, jag är här.
Du klarar dig.
Rakt genom stålet.
Fan!
Herregud!
- Fan! - Det är lugnt. Det är filtret.
Vart leder det?
Inget kan komma in eller ut nu, förutom genom locket.
- Vi måste öppna det. - Är du galen?
Det underlättar om jag kan artbestämma dem.
Ta på dig de här.
Snälla, var försiktig.
Vad är det för nåt?
Jag vet inte. Men jag tror att de kan vara larver.
Vi måste få ut dem ur tanken.
Töm den, då. Vad väntar ni på? Vad fan!
- Vi har ingen pump. - Vi behöver sötvatten.
- Vi kokar det. - Och dricksvatten?
- Det kan inte kokas. - Fiska upp dem.
De åt sig igenom stålfiltren.
De är nog döda inom några timmar.
Vi är alla ledsna.
Vad sa du?
Om jag har rätt är de saltvattenlarver i sötvatten.
De dör nog inom några timmar.
Okej. Hon har rätt.
- Blev Johnny biten så här? - Nej, det blev han inte.
Nu fokuserar vi.
Vad sa de på den andra trålaren egentligen?
Inget. Alla var döda.
Det var sjöfeber. De tog livet av sig. Okej?
Vi måste hålla huvudet kallt, okej?
Omid, få Sudi i säng. Och...
Du och Siobhan kollar vattnet om två timmar.
Bra. Vi ber en bön för Johnny i gryningen.
Nu ser vi till att vila lite. Du tar första vakten.
- Va? - Hon klarar sig, Ciara.
- Okej? - Ja.
Ja? Så där.
Hon vet inte ens vad jag heter. Alison O'Reilly.
- Jag har inte ens pratat med henne. - Vad snackar du om?
Jag väntade på rätt tillfälle.
Rätt tillfälle?
Och sen...
Hur är det?
Jag kan bara inte fatta...
Såja.
Det är dags.
- Är de döda? - Jag tror att det är lugnt.
Fan!
De äter sig snart igenom tanken.
De försvagas och är färre, tror jag. Vi får bara vänta.
'Den som tror på mig skall leva om han än dör.'
'Och den som lever och tror på mig skall aldrig någonsin dö.'
Har du nåt som kan hjälpa dig sova?
Kör sönder motorn om du måste. För bara hem oss fort!
Vad gör du?
Du blöder fortfarande.
Allt är suddigt.
- Är det samma som hände Johnny? - Nej, han hade feber.
Att förlora så mycket blod påverkar synen.
- Håller jag på att bli blind? - Ja, men det kan gå över.
Kan gå över?
Jag kan inte hjälpa dig just nu. Jag måste fokusera.
Jävla rödtott! Det hade aldrig hänt utan dig.
Du blandar ihop tillfällighet med orsak.
Mitt hår och det här är en tillfällighet.
Det var slemmet! Varelsen som fäste sig på båten.
Den förväxlade vår båt med ett djur. Troligen en val.
När den sög tag i oss utlöste den ett fortplantningsdugligt ämne.
Och Johnny hade ett sår.
Så slemmet kom in i Johnnys blod och det var ägg i det.
Inte 'var' utan 'är'. De lever fortfarande.
Sudi har sår. Vi har alla små sår.
Vi löper alla risk att bli smittade, likt Johnny. Om vi inte redan är det.
- Några goda nyheter? - Vi måste döda äggen med en gång.
- Hur fan då? - Jag vet inte.
Jag studerar beteendemönster i ett labb. Ni dödar saker.
Ge mig den.
Här.
Det kommer inte att funka.
Vad ska vi göra, då?
- Kan du göra en UV-lampa? - Hur så?
Andra hadopelagiska arter, deras yngel, kan man döda med intensivt UV-ljus.
Har du en smartphone?
Jag lärde mig detta på en bar på Tishreens universitet.
- Var är det? - Syrien.
Träffade du din fru där?
- Hur kunde du gissa det? - Jag gissar inte.
Jag studerar beteendemönster. Du vidrörde din vigselring.
Det är minimalt.
Testa! Vi kan komma på hur man gör den större sen.
Det är ändå för litet.
- Hur långt är det kvar hem? - Jag skulle gissa ungefär 30 timmar.
Då är vi alla smittade.
Omid.
Jag har en annan dum idé.
Är du galen?
Desinfektionsmedel dödar inte äggen. Inte UV-ljus heller.
Så nu vill ni ge hela Niamh en elektrisk stöt?
Ja.
Vi tar ett aggregat. Sen havsvatten som ledare, och leder ström runt båten.
Bara vi har gummistövlar på oss är det ingen fara.
- Tar du ansvar för det här? - Vänta.
- Maskinen, då? Motorn? - Jag försöker isolera den.
Försöker! Brandrisken, då?
Är ni helt vansinniga?
Nej! I helvete heller!
- Ni får inte riskera min båt! - Allt är en risk.
Du riskerar antingen båten eller våra kroppar.
Det är för fan helt sjukt!
Jag är säker på att Omid fixar det.
Okej, gör det.
Omid?
Brinner det?
Det vara bara ström på ytan.
Funkade det?
- Jag tror det. - Tack.
- Vi går i land när vi vet säkert. - Vi är inte smittade.
För Johnny tog det max 36 timmar från att han exponerades för det.
Så vi måste så klart vänta 36 timmar från att vi förstörde äggen.
Vi kommer i hamn i natt.
Freya, om nån av oss är smittade...
- är det bättre om vi är på sjukhus. - Freya, vänta!
- Känner du till Julön? - Va?
Där finns världens största population av röda krabbor. Eller fanns.
Sen kom några gula myror dit som gjorde krabborna blinda.
Bara några få myror. Nu finns det inga röda krabbor längre.
Förstår du vad jag menar?
Ja. Krabborna borde ha åkt till sjukhuset.
Det här sysslar jag med.
- Faunabeteende... - Ja, i ett labb.
Inte i verkliga världen med människor.
Om vi går i land i den verkliga världen och nån bär på det, sprids det snabbt.
Sudi är mitt ansvar, och han förblöder där inne.
Vi kan inte bara tänka på Sudi.
Jag tänker inte mista en till i besättningen.
- Omid, jag behöver din hjälp. - Med vad?
Hjälp mig hålla kvar alla på båten när vi kommer i hamn.
Glöm det. Vid landvittring sticker vi härifrån.
Bara tills vi vet att vi inte är smittade.
Har du sett Sudi? Har du sett honom? Han behöver hjälp nu.
Var bor du?
- Galway. - 200 000 invånare i Galway, va?
På ett ungefär.
Vi är inte så viktiga att det är värt att riskera 200 000 personers liv.
Kanske inte, men vem är du att bestämma-
-att han måste dö för att nån annan ska slippa risken?
- Är ögonen öppna eller slutna? - Öppna.
Du kommer att klara dig.
Det kommer att gå bra.
Sudi?
'Gud är vår tillflykt och vår styrka, en hjälp i nöden, som aldrig svikit.'
'Därför räds vi inte om än bergen störtar i havets djup.'
'Därinne bor Gud, den skall aldrig falla.'
Amen.
- Vi måste sätta oss i karantän. - Du har inget liv. Vi har ett ansvar.
Hör här. Omids fru är gravid. Vi måste få hem dem.
De kan själva åka till sjukhuset. Stick nu, för fan!
- Det ni inte förstår... - Hörde du inte vad jag sa?
Är allt okej?
Hur är det med Gerard?
Han är inte smittad, om du syftar på det?
Åh nej, nej, nej, nej...
Kom här.
Varför har motorn stannat?
- Berätta. - Jag satte båten ur funktion.
- Va?! - Jag satte båten ur funktion.
- Sluta! - Jävla rödtott!
Vad fan är det med dig?!
- Vi har sår. - Vi dödade ju äggen.
Vi kanske smittades tidigare.
- Då skaffar vi hjälp! - Det finns ingen hjälp!
Så du vill att vi ska sitta här och vänta på att dö?
Jag vill att vi stannar på båten tills vi vet att ingen är smittad.
- Dina jävla 36 timmar. - De är inte mina.
De är din familjs.
De är din mans. - Och ditt barns.
Skyll på mig om ni vill, men vi måste göra nåt.
Vi måste ta ansvar.
Du, jag vet att det här är mitt fel.
Sluta.
Jag lät dig göra det.
Vi hade kunnat åka hem när den släppte, men jag höll oss kvar här.
Det är inte bara ditt fel.
Gud vet vem det blir nästa gång.
Du såg nåt i Johnnys öga innan han dog, eller hur?
- Ja. - Jag vill att du testar oss allihop.
- Jag ser inget särskilt. - Ska jag kolla dig?
- Inget särskilt. - Igen. Det är väldigt svagt.
- Inget. - Kolla mig.
Inte du. Omid.
Kom igen! Låt henne göra det.
Det är nog ingenting.
Min tur.
- Jag ser inget särskilt. - Hon sabbade motorn i onödan.
- Du har inte tittat på mig. - Det behövs inte.
Va?
Ge mig den!
- Fan! Herregud, förlåt! Förlåt, förlåt. - Det är ingen fara.
- Det är okej. - Nej, men lyssna på mig.
- Det där stället... - Nej!
Vi skulle inte ha varit där.
- Va? - Vad menar du?
Jag bytte kurs utan att berätta det för nån.
- Jag körde in i förbudszonen. - Och därför såg vi valarna.
- Kom. - Ändrade du kurs?
- Jag ändrade kurs. - Vet kustbevakningen var vi är?
Kände du till det här?
- Gerard, kom. - Ciara...
- Jag tror att du ska gå nu. - Kom.
- Ditt jävla svin! - Sluta!
- Johnny är död! - Vi är en familj!
Jaså?! Jag hade min egen familj.
Förlåt.
Förlåt mig.
Med sitt lilla blonda hår. Lilla Niamh.
Jag trodde inte att nåt så hemskt skulle kunna hända oss igen.
Jag har inget emot att dö.
För då får jag träffa henne igen.
Vänta.
Vänta!
Freya?
- Ska du ta en roddbåt? - Chanserna att hittas fördubblas.
Snälla, sluta! Du är tre jävla dagar från land i den.
- Kalla det karantän. - Snälla?
Lacknafta och dylikt i förpiken. Gör ett bloss.
- En uppblåsbar båt ligger där. - Snälla?
Men Niamh Cinn Óir, då?
Gör vad ni vill med henne. Det är bara en båt.
Det kommer inifrån.
Sötvatten. De lever i sötvatten.
Det lät som ett djur. De äter upp varandra som grodyngel. Ett djur vinner.
Hur ska vi få ut det där enda djuret?
- Vi bedövar det med en elektrisk stöt. - Nej, det funkar bara i saltvatten.
Okej, okej. Den har en parasitisk livscykel.
Den är hadopelagisk. Tryck är inget problem.
Okej?
Det är... Den är hadopelagisk.
- Du sa det. - Den gillar det kallt.
- Vi hettar upp tanken. - Dör den av det?
- Nej, det gör den långsammare. - Så att vi kan döda den?
Tillräckligt för att vi ska kunna släppa den fri. Djuret är sällsynt.
- Vi också. - Vi är intelligenta.
- Det kan diskuteras. - Det är vår plikt.
Den är på fel plats. Den vill bara överleva. Precis som vi.
Riskerar du livet för att skydda nåt som vill döda dig?
Hur kan vi hetta upp tanken?
Nu kollar vi.
Nu?
Omid!
Rakt genom skrovet.
Hämta maten. Vi sjunker.
- Lacknafta. Vi kan göra en signaleld. - Med vad?
Okej. Är du beredd?
Nej.
Kom.
Omid, skynda dig!
Jag kan inte simma!
Omid!
Nej! Ta min hand! Ta min hand!
Nej, Omid! Kom här!
Tack.
Siobhan.
Siobhan, titta. Titta!
Jag är smittad.
Va?
Nej. Får jag se?
Okej.
Fan... Okej. Vi ska bara...
Okej, vi bara...
Vi binder hårt om det här området. Okej?
Då kan giftet inte spridas. Okej?
Du kanske är immun. Okej?
Vi är på väg hem.
- Okej. - Omid.