29 JANUARI 1945 "AVRESEDAG"
Öppnar grindarna!
Jag hade till och med slutat drömma om att gå ut genom grindarna.
Det känns knappt verkligt.
Att åka.
De kan fortfarande ändra sig.
Det vore typiskt major Bowen att spela oss ett så grymt spratt.
Givetvis är han inte ens här när vi åker.
Majoren har kanske en gnutta skam...
...och gömmer sitt ansikte i den.
Hör upp, gott folk.
I major Bowens ställe ska jag säga några ord innan vi skiljs åt.
Idag, på Högsta domstolens begäran...
...repatrierar vi er till det amerikanska samhället.
Men glöm inte att ni lämnar lägret med ett tungt ansvar
gentemot nationen som har gett er skydd under denna prövning,
och en skyldighet gentemot de lagar som ni särskilt måste följa.
Vårt land befinner sig i krig
och vi förväntar oss att ni visar er lojalitet till fullo.
Farväl.
Här, pappa...
Smörgås. Fem cent.
Det var det godaste jag har smakat.
Det stod en familj bakom oss i kön.
Dottern sa hela tiden "jag vill åka hem", om och om igen.
Mamman sa "vi ska dit nu".
Men det enda hem den flickan känner till är lägret.
Hon har aldrig ens sett deras hus i Fresno.
Hon var så rädd.
Vårt hus kommer att behöva en renovering.
Särskilt taket.
Och däcket på båten var skadat när vi åkte.
Tänk bara hur det är nu.
Utan underhåll faller allt samman.
Chester kanske väntar.
Han skulle kunna hjälpa till.
Inte ett ord på flera månader.
Ombordstigning!
Vi får kanske aldrig höra av honom igen.
Som han ville.
Utan underhåll faller allt samman.
Ät nu. Det här är sista stoppet innan vi kommer hem.
TERMINAL ISLAND SAN PEDRO, KALIFORNIEN
Det var länge sen.
Så länge sen...
Jag undrar vad som har förändrats.
Vänster här, vår gata.
Var är allt?
AMERIKANSKA STATENS EGENDOM TILLTRÄDE FÖRBJUDET
SEX MÅNADER SENARE
HANCOCK PARK LOS ANGELES, KALIFORNIEN
God morgon, Henry.
Vilken härlig dag, inte sant?
Ja, mr Delaney.
Du, jag vill inte mästra dig
men det bör vara minst tre decimeter mellan eldkronorna.
- Jag vet att du gör ditt bästa... - Jag ska försöka göra bättre än så.
Jo, jag tänkte fråga dig...
Har du och frugan hittat nåt boende?
Mini och jag har köpt en hyresfastighet i Leimert Park.
Trevligt, välbehållet.
Vi har hittat ett fint ställe.
Vi trivs bra där.
Bra.
Tre decimeter, alltså?
- Ja, en decimeter. - Jag gräver upp dem och gör om.
Bra.
Yuko-chan,
jag borde ha kommit hit för länge sen.
För att minnas dig.
Hade jag gjort det hade vi kanske sluppit den här sorgen.
Och nu är du borta.
Säger de.
Var det därför du kom tillbaka?
För att påminna oss?
Och mig?
Skulle det glädja dig om jag också hoppade från bron?
Skulle du bli nöjd då?
Alla tror att du är borta,
men jag vet bättre.
Du gömmer dig.
Du väntar.
Du är lika tålmodig och slug som vanligt.
Upptäckte du samma sak som jag?
Var det därför du kom tillbaka?
Upptäckte du att allt det här var mitt fel?
SKID ROW LOS ANGELES, KALIFORNIEN
Nakayama!
Henry Nakayama!
Telefon!
Hallå?
Pappa, det är jag. Lägg inte på.
Jag lever.
Jag mår bra.
Jag skulle ha berättat tidigare...
Men nu behöver du nåt.
Luz och jag har gift oss.
Vi ska ha barn.
Vi trodde att vi blev av med Yuko i lägret,
men det blev vi inte.
Vi är i den stad där Luz mamma växte upp.
Yuko är här, pappa.
Hon väntar på vårt barn.
Det är det hon vill ha.
Hon ska föda om en vecka.
Och om Luz och barnet ska klara sig
behöver de er hjälp.
Jag klarar det inte själv.
Pappa?
Min fru vill nog att vi åker.
Jag beklagar att du gifte dig med en dåre.
Min enda tröst är att vi inte har samma blod.
God morgon, Jirou.
Du har sovit bra.
Vem är det där till?
Mår Taizo bra?
Imorgon bitti ska lille Taizo komma till världen
och jag ska ta hit honom, jag lovar.
Var är vi?
Jirou...
Tyst, Jirou. Snart är vi alla tillsammans.
Jag beklagar besväret, fader.
Ingen fara. Yurei talar bara ett språk.
Klyftigt av dig.
Mamma?
Han hade nog tyckt om att spela Go.
Verkade han klyftig?
När du såg honom?
Jag vet bara att han är borta på grund av mig.
- Jag lät henne ta min bror. - Ursäkta, Chester...
Ska Luz föda barnet här?
Om vi inte har skäl att ge oss av. Vi har alternativ.
Men hon måste tro att vi stannar.
Men vad händer när barnet är fött?
Då ger vi oss av.
Vi flyttar från stad till stad, hem till hem,
tills barnet har växt upp och vi kan vara säkra på att han är trygg.
Gud har skänkt ljus och glädje till världen
genom Jungfru Marias nedkomst av sitt barn.
Må Kristus fylla ditt hjärta med sin heliga glädje...
...och skydda ditt barn från fara.
Hon återvände från de döda.
Vi brände hennes kropp, men hon framhärdar.
Att fly är inte lösningen.
Om du har en bättre plan vill jag gärna höra den.
Vad sägs om att inte låta din mor plågas i flera månader
i tron att du är död?
Vad sägs om att inte försöka fly från alla bekymmer?
Vad sägs om att kanske för en gångs skull be mig om råd?
Jaså?
Vilka råd har du?
Jag hade bett dig lämna den stackars flickan ifred.
Jag hade sagt att om du älskar Luz
ska du inte orsaka henne mer elände.
Jag hade bett dig vara en man.
Men det är för sent för det nu.
Du tror alltid att du vet allt.
Du försöker fly från en demon.
Men du vet att det inte går.
Så vad är det du inte berättar?
Du klarar det, min kära.
Yuko...
Det är bara fader Ysidro.
Nej...
Det är okej.
Hej, fader.
Jag täcker den här sidan. Gå.
Fader, vill ni be en bön?
Det skulle trösta henne.
Demonen. Hon är i prästen.
Barnet är mitt!
Gå! Luz behöver er!
Det är mitt!
Taizo!
Allt kommer att bli bra. Andas.
Chester, skynda dig!
Vad är det här för ställe?
- Statens egendom. - Mitt i New Mexico?
Hector sa till oss att åka hit.
Han har inte behörighet hit men har varit här en gång.
Det känns som döden här.
Vi åker så fort barnet är fött.
Gå in. Nu.
VARNING ENDAST FÖR MILITÄR PERSONAL
Vart tar du henne?
- Du får veta tids nog. - Att fly är ingen plan.
Jag sa att du får veta tids nog.
Du utnyttjar oss. Annars är vi inget för dig.
Inte ens värda en förklaring.
Vi är framme, flickan min.
Här. Här.
Ingen följde oss. Hon kan omöjligt veta att vi är här.
Hon besitter inte nån av oss, mitt barn.
Hur ska vi veta när hon kommer?
- Luz, hon följde oss inte. - Hur ska vi veta?
Vi hör. Jag lovar.
Chester har en plan. Som vanligt.
- Jag kan inte. Jag kan inte. - Du kan.
Barnet kommer. Krysta.
Barnet kommer. Fortsätt krysta.
- Krysta. - Jag kan inte.
Jag ser huvudet!
Fortsätt krysta. Jag ser huvudet. Du är nära nu, gumman.
Barnet kommer. Jag är här, jag är här...
En gång till. Krysta en gång till!
En gång till!
Så ja.
Mormor, barnet?
Barnet. Mår det bra?
- Berätta! Mår det bra? - Perfekt, mi hija.
Mitt fina hjärta! Här.
Här.
Försiktigt med huvudet.
Vi har en pojke, Luz. En pojke!
- Min lille pojke. - Herregud.
Vad fin han är.
Vad fin!
Hej!
Vad duktig du var.
Jättebra jobbat.
Hon är här. Jag visste det.
Jag ska kolla.
Nej. Nej. Chester!
- Det är nog inget. - Tänk om hon...
Vi har en pojke nu.
Var stark för honom.
Var försiktig.
Pappa kommer tillbaka, okej?
Vad är det?
Djur. Falsklarm.
Kom tillbaka, då.
Jag kan inte.
Varför inte?
Minns du?
Din son.
Han var det.
Han vill be dig om en tjänst.
Jag berättade ju att jag träffade Jirou, min bror.
- Trots att han är död? - Vi visste inte ens att han fanns.
Luz abuelas magi...
Jag pratade med Jirou.
Jag rörde vid honom. Han fanns.
Och det som Yuko verkligen vill ha, sin Taizo, han finns där.
Ger vi henne det lämnar hon min son ifred.
Ge henne barnet på fotot?
Om vi ska få henne att sluta.
Varför väntade du till nu?
Eftersom magin bara fungerar om personen på fotot är död.
När jag är borta
måste du ge fotot till Luz abuela.
Hon vet hur man gör resten.
När du är borta...?
Min son lever.
Han klarar sig.
Men tills hon får det hon vill ha...
...är han inte trygg.
Snälla.
Följ inte efter mig.
Det är den sista tjänsten jag behöver.
Varför är han så tyst?
Vissa kommer till världen med skratt, andra med tårar.
- Men utan att låta alls? - Barnet är friskt.
Snart ska vi bege oss.
Jag förstår inte.
Varför vill han inte gråta? Varför tittar han på mig som om...
Som vad?
...han har nån hemlighet?
Chester kommer snart tillbaka, då kan vi åka.
Vad är det?
Är det verkligen du?
Vad är det?
Hon är här.
Hon är i barnet.
Hörru!
Ohoj, soldat.
Allt som det ska?
Ja, sir. Jag patrullerar bara området.
Och ni?
Packad, så klart. Alla firar.
Har vi vunnit kriget?
Mot japanerna? Nej, inte än.
Men kriget mot de så kallade lagarna och begränsningarna i naturen...
Där har vi goda chanser.
Skål för Little Boy.
Vilken Little Boy?
Har du inte behörighet?
Släck lampan, soldat. Jag vill se dig.
- Det behövs inte. - Jag vill se dig.
Vad ska vi göra?
Vi måste göra nåt!
Jag kan inte angripa anden utan att skada barnet.
Mitt barn.
Min pojke.
Kom, hjärtat.
Kom, lilla hjärtat.
Han gråter! Han mår bra!
Han mår bra.
Mormor, vart ska du?
Taizo är inte din.
Följ inte efter.
Abuela!
Yuko. Stanna!
Lyssna på din syster!
Det fanns en som gjorde dig mer orätt än andra.
Det var jag.
Det var inte du som skulle gifta dig med Hideo Furuya.
Det var jag.
Du visste inget...
...men du skulle gifta dig med Henry Nakayama.
När jag hörde att Hideo-san inte var en hedervärd man...
...planerade jag så han skulle välja dig.
Jag bad Fumi Yoshida ordna det.
Jag visste inte att du var gravid.
Du var alltid så perfekt.
Och jag...
Jag ville ha en smula av det du hade.
Jag har levt mitt liv med din son...
...och mannen som skulle ha blivit din make.
Och om...
...jag kunde börja om...
...skulle jag...
Jag skulle göra samma sak om igen!
Allt mitt lidande! Det var ditt fel!
Luz, ta barnet!
Luz!
Herregud!
Yuko. Hon var... Hon var i barnet.
Hon var här hela tiden.
Var är barnet? Var är Luz?
Jag vet inte. Jag vet inte.
Luz!
Yuko-san!
Mamma!
Kom tillbaka!
Det är jag! Taizo!
Mamma!