Har du bestämt dig för hur uppriktiga vi ska vara?
Min tanke var att undvika att nämna varelsen.
I vår strävan att varna de goda skulle vi bara egga upp dårarna.
Tänk vilket pris Amiralitetet skulle sätta på en varelse som vår.
Jag skulle gärna leva i en värld med något färre dårar.
Alla valfångstfartyg i Baffinbukten skulle bege sig hitåt...
...ledda av bökiga kaptener, men med bra manskap.
- Vi kan inte ta risken. - Vår varelse, säger du.
Välförtjänt eller inte.
Så du har bestämt dig för att det är en "han"?
Det är högst säkert en "han".
SAMMA DAG
SIR JOHN FRANKLIN KOMMENDERAR EXPEDITIONEN
ALLT VÄL
Graham dog den dagen.
DOG DEN 1
DOG DEN 11 JUNI
Det är i musklerna.
Jag är trött hela tiden, oavsett vad klockan är.
Och jag blöder från tandhåligheterna nu.
Har du kämpat med det förut?
Nej.
- Men nu? - Jag vet inte säkert.
Som om de här kilometerna var svåra.
Efter kriget bad jag om tillåtelse att gå hem till London från Nanjing,
genom Tibet och Ryssland.
Jag ville ge mig på att vara en fastlandsspion.
Jag var militärens bäste på marsch.
Det sa jag till Sir John Barrow utan att rodna.
Nyss vill jag bli av med dårarna,
men ibland glömmer jag vilken förebild jag är för dem.
Det är inte så jag ser på dig.
Francis, vet du hur jag blev utnämnd till den här expeditionen?
Jag räddade Sir John Barrows son från en skandal.
Av en slump, i Singapore.
Jag betalade...
...för att lösa ett simpelt ärende som hade svärtat ner namnet Barrows.
Och i förlängningen Amiralitetet.
Väl hemma i London befordrades jag till kommendörkapten.
Och när Amiralitetet tillkännagav ett nytt försök med Passagen...
Jag behövde bara säga till.
- Det gör dig bara mänsklig. - Gör det?
Det du beskriver är ett överskott av politisk tur.
Inte en brist på mod.
Jag är en bluff, broder.
Jag utmanar alla levnadstecknare att räkna upp dina bravader
och sen kalla dig bluff.
Francis, en man som jag...
...kan göra fantastiska saker.
Min... Min far...
Min far var en löjlig man.
Ruinerade sig själv med skulder.
Han var generalkonsul i Brasilien, och...
Han och hans fru umgicks med de rika portugisiska familjerna i exil där.
Min mor...
...kom nog från en av de familjerna. Jag fick aldrig veta mer.
Jag är resultatet av otrohet.
Min fars kusiner fick leta folk som kunde uppfostra mig.
Mitt namn...
Mitt namn kom de på inför dopet.
"James Fitzjames."
Som en dålig ordvits.
Jag är inte helt engelsk.
Det visste jag inte.
Jag har aldrig sagt det högt förrän nu.
Jag kände alltid att jag förtjänade mer.
Jag gick till sjöss när jag var tolv, och började skapa mig en stort...
...guldkantat liv...
...som inte förödmjukade mig.
Så alla historier
som min levnadstecknare skulle kalla bravader...
...är bara fåfänga.
Det har det alltid varit.
Och nu är fåfängan slut.
I så fall är du fri.
Gräv fram ditt mod ur en annan åder nu.
Vänskap.
Broderskap.
Är vi bröder, Francis?
Det skulle jag vilja.
Marinsoldaterna springer.
Attackerade? Varför?
När de såg kapten Irving och mr Farr
gav de sig visst på dem. Med knivar.
De var vid släden när vi nådde kullen med mr Hickey, som varskodde oss.
- Hur många netsiliker dödades? - Fem.
- Vilka sköt dem? - Jag sköt två, mr Armitage också.
Mr Pocock sköt en. En flydde.
Och därför förbereder sig soldaterna? För netsilikernas hämnd?
Vilka bevis såg ni när ni anlände på att våra män hade attackerats?
Jag såg resultatet, sir.
När ni först såg eskimåerna,
hade de dragna vapen? Hade de blod på sig?
Sir, kapten Irving och mr Farr utsattes för något
som jag inte kan sätta ord på.
Jag letade inte bevis, eftersom endast vildar kan ha utfört dådet.
Jag beordrade vår motattack.
De hade kapten Irvings tillhörigheter på sin släde, sir.
Får jag hjälpa soldaterna
och sätta upp avspärrningar med fler beväpnade mannar?
Var det mr Hickey som bevittnade attacken?
På håll, ja.
Han såg kapten Irving bli mördad och sprang efter oss.
Han var obeväpnad och... kunde inte hjälpa mr Farr.
- Var det bara han som såg? - Ja, sir.
Ska jag hämta honom?
Jag vill se kropparna.
Hitta Lady Silence.
Ta hit henne.
Ditt folk. Gör de så här?
Stenarna var täckta av det.
Och kapten Irving...
...låg så där.
Ingen människa längre.
De här människorna är inte våra vänner, pojkar.
Det blir våra mördare om vi inte byter kurs, nu.
Sergeant Tozer hade hört dr MacDonald säga
att netsiliker bor i grupper om 20 till 50 familjer.
Det innebär att kanske hundra tappra kan vara på väg mot oss i detta nu.
Jag är ingen bra skytt, men...
Mr Hickey.
Kommendören vill prata med er.
Jag var precis på väg, Jopson.
Vi måste prata omedelbart.
Glöm inte era andra saker. Ni kommer att behöva dem.
Ni ska tillbaka.
Dr Goodsir och Lady Silence kan följa med.
De kanske ser något som jag missar.
- Någon mer? - Sir.
Det skulle mjuka upp mig inför de kommande 130 milen vi ska gå.
Förlåt, sir, men ska vi bistå soldaterna
eller inte? De gör det med eller utan oss.
De är "oss", Edward. Påminn dem.
Ge sergeant Tozer de ögon han behöver.
Se till att vapenförrådet är redo men beväpna inga fler.
Och kom ihåg att vi har pryglat män för uppvigling.
Ge er av nu. Förmiddagsvakten har börjat.
Kapten, håll mannarna redo om mr Hickey säger sanningen,
men lugna om han inte gör det.
Mr Des Voeux, ledig.
Sågad ved finns där.
Vi är tillbaka till eftermiddags- vakten om ni behöver fler frivilliga.
Vapen.
Byt arbetshandskarna mot vantar ett tag.
Jag har en svagare salva du kan använda dygnet runt.
- Fryser ni, mr Collins? - Det är ingen fara.
Låt...
Låt det verka några minuter så kommer jag tillbaka och torkar av.
Är dr Goodsir här?
Kommer vi att bli angripna, tror ni?
Kommendörernas reaktioner säger mig att vi inte blir det.
Rädslan säger något annat. Vi är för rädda, John.
Förutom huvudvärken och tänderna,
har du märkt något annat?
Mest blåmärken.
De dyker upp trots att jag inte har slagit mig.
Men de gör inte ont.
Kan du visa mig något av dem?
Jag kommer strax, mr Collins.
Hur många liknande har du?
Mer än ett dussin?
Henry, lyssna på det jag säger nu.
Det här sprids inte snabbt. Du kan vända det på en dag.
Det här är de första tecknen. Det är ett tidigt skede.
Kommendör Crozier skulle inte skicka ut jägare om det var lönlöst.
Nej. Nej, det skulle han inte.
Jag finns här, dr Goodsir finns här.
Återkom när han är tillbaka, så kan han lugna dig igen.
I vilken riktning sprang eskimåerna, mr Hickey?
Thomas.
Det finns sälkött där.
- Mina herrar. - Mr Hickey.
Kan ni visa var kapten Irving och mr Farr dödades, tack?
Fortsätt.
Är ni släkt?
Vänner?
I deras skor skulle jag hålla mig en dryg kilometer söderut
tills dimman blir ännu värre.
Om vi ska huggas ner idag skulle jag uppskatta ett gevär.
Jag vill ha en chans att döda några av dem, eller mig själv.
Du har hört saker i dimman, då?
- Inte än. - Jo.
Jag har det, sir.
- Jag ringde nästan i larmet nyss. - Du kom ju nyss.
Skiffret glider runt, som om någon går där.
Kanske en vissling. Möjligen några hundra meter ut.
Det är svårt i dimman. Vi måste lita på hörseln.
Där ute, åt det hållet.
Jaså, du hörde också visslingen?
Där kom den igen, sergeant.
Förbannat.
Ni förstår vad jag ber om. Jag vet att det är fel att be en medofficer,
som dessutom inte var där.
Allt vi har är instinkter och utbildning.
Om de båda sa att ni skulle fortsätta enligt order...
...ska ni inte klandra er själv.
Min mors kusin hade en släkting som gifte sig med en karl från Texas.
Hon flyttade -38 till ett område där som heter Victoria.
En morgon vaknade de av 600 skrikande comancher.
Utan förvarning.
En dam lyckades gömma alla sina barn utom ett
innan de fångade henne.
En ranger hittade henne i ett träd sex dagar senare
med kjolarna avslitna och huvudet kluvet itu.
Staden brändes ner, precis som flera till de närmaste veckorna.
De hittade aldrig barnet. De dödar barn.
Skicka kommendörkapten Fitzjames till vapenförrådet nu!
Undan! Ur vägen!
Alla står stilla!
- Var är kommendörkapten Fitzjames? - Jag vet inte, sir.
Så han har inte beordrat det här?
Ingen har det, sir.
En attack iscensätts just nu, i skydd av dimman.
- Mina mannar hör det. - Och du tillåter detta?
Utan vetskap om deras antal eller taktik
är skjutvapen vår enda fördel.
Det här lägret är helt oskyddat.
Vem vet om eskimåflickan har signalerat dem vad vi sysslar med?
Om de kommer...
...kommer de att blåsa genom oss som en vind.
Kanske ni vill ge ordern, sir?
Det är dags nu.
Mr Armitage, var inte blyg med loggboken.
Allt som händer här ska registreras.
Skärpning!
Se så, mr Collins.
Förbannat! Det är er kommendör!
Avbryt omedelbart!
Sir!
Se till att äta, mannar.
Det var långa kilometer.
Hartnell, ta det till kommandotältet.
Goodsir.
- Vapenförrådet är öppnat. - Nej. Hur?
Kapten Little gav order.
- De tror att vi ska bli attackerade. - Ja, av ynkryggar.
Jag avbröt, men 20 vapen hade delats ut.
Om hon kommer tillbaka, Francis...
Vi måste hålla tändstickan borta från elddonet.
Mr Hickey har redan gått. Han kommer att säga att vi är här.
Jag går och vilseleder dem.
Kapten.
Jopson.
Dina saker.
Gå till ditt folk nu.
Var försiktig.
Vänta!
Ja, gå. Var försiktig.
Stanna hos oss.
Jag...
Jag kan prata med dem så du är trygg.
Det är vi skyldiga dig.
Jag är det.
Om du ändå kunde komma till England och se själv.
Det är inte som här. Människorna där är goda.
De är goda...
Se till att följande är beväpnade:
Ni två, mr Des Voeux,
Golding, Hoar, mr Thompson,
mr Crispe, mr Kenley och mr Coombs.
Vi ger oss av med en slädbåt.
Manson, leta rätt på den lättaste
och se till att det finns linne och seldon.
Vi kanske inte ser den stora gruppen mer,
så om vi beger oss idag måste vi ta allt vi kan.
- Kan du läsa kartor, Billy? - Acceptabelt.
Ta dig till kommandotältet.
Ta de kartor som visar var skeppen är fastfrusna
och ända ner till Stora Slavsjön.
Bränn alla andra.
Ni har resten av era långa liv på er
att minnas hur jobbig den här dagen var.
Men till dess jobbar vi.
Och gör det bra.
Folk till norra utposten.
Har ni inte fått order av en marinsoldat beger ni er dit.
Jag tyckte att min plan var tydlig. Och att jag hade tydliga skäl.
Dimman fick mig på andra tankar.
Er också, tänkte jag.
Fitzjames ska fatta sådana beslut.
- Varför frågade ni inte honom? - Jag hann inte, sir.
De hade sett tecken. Vissa av mannarna hörde saker i dimman.
Vilka?
Var ni en av dem?
Ni fattade det bästa beslutet för problemet ni trodde er ha.
Men det visade sig vara båg. Vi har ett ännu värre problem.
Invasionen utifrån är en fantasi, men den inre är verklig!
Om mr Hickey dödade kapten Irving
och mr Farr, som jag misstänker, var det inte för nöjes skull.
Vi vet inte vilka han har med sig,
men det råder ingen tvekan om vad de vill.
Vad har vi för bevis mot honom?
Vänd dem inte ryggen, aldrig.
Dr Goodsir, jag vill att ni öppnar Irvings mage.
Bra.
Det är sälkött, sir.
Knappt smält.
De gav honom mat.
Givetvis.
Håller ni inte med om att detta motsäger mr Hickeys redogörelse
och är otvetydiga bevis på en lögn som resulterade i sju dödsfall...
...däribland en officer och ett barn?
Han måste ha varit ensam med mr Farr.
- Kapten Irving måste ha... - Hodgson, håller ni inte med?
Herregud. Jo, det gör jag.
Ta med tre marinsoldater och grip honom.
Inte marinsoldater, sir.
Det var sergeant Tozer som beväpnade mannarna.
Jag gav order baserat på hans utsaga.
Jag trodde att det var rätt beslut. Jag ber verkligen om ursäkt, sir.
Välj män vi kan lita på.
Delegera till dem, genomsök lägret.
Avväpna alla under mässofficersgrad, inklusive marinsoldater.
- Sätt en vakt vid vapenförrådet. - Des Voeux.
Grip sergeant Tozer och mr Hickey samtidigt.
Ta hit dem.
Vi håller krigsrätt här.
- Och hitta snickarna. - Snickarna, sir?
För en galge.
Terrorlägret klart! Terrorlägret är klart!
Jag hoppas att jag inte dröjer, mr Bridgens. Måtte det bli kort.
Alla samlas vid södra vaktposten om 30 minuter!
Vem har efterfrågat det peruanska, mr Bridgens?
Det är starkt.
Jag har inte gett det till någon. Vad är det?
Kokain och vin.
Var hålls sergeant Tozer i förvar?
Ni ska vara glad att ni inte blev skjuten, mr Hickey.
Har ni plötsligt blivit pricksäker, Jopson?
Allt vi har ätit sen barnsben börjar med ett gevär.
Jag siktar bra, mr Hickey.
Jag har skjutit hökar mindre än ni.
Vi börjar med högbåtsman Cornelius Hickey...
...som idag har befunnits skyldig
till överlagt mord på kapten John Irving
och högbåtsman Thomas Farr.
Tillräckliga bevis har framförts till kommandot
för att mr Hickeys skuld ska anses klarlagd.
Bevisen bekräftar också följande,
mer fördärvliga anklagelser...
...om uppvigling och myteriförsök.
Alla åtalspunkter är straffbara med döden.
Till kommendör Croziers gottfinnande
ska domen verkställas medelst hängning
inför närvarande samling.
Mr Hickey och sergeant Tozer ska få yttra sig.
Men först vill kommendören tala.
När vi övergav skeppen lovade jag er två saker.
För det första att hjälpen redan är på väg till oss från Fort Resolution,
med kapten Fairholme och truppen jag skickade ut förra sommaren.
Nu vet vi att de är döda.
Jag hittade dem under vaktpostering.
Kommendör Crozier fick mig att tiga.
Vilket ni inte gjorde. Tyst nu. Ni får tala sen.
Sergeant Tozer och mr Morfin upptäckte det för två dagar sen,
som några av er redan vet.
Jag valde att inte berätta, och skulle fatta samma beslut idag.
Inte för att vilseleda er, utan för att skydda era krafter.
Men nu vet vi.
Nu vet vi alla...
...att ingen letar oss.
Vi måste ta oss härifrån för egen maskin.
Jag vet inte vad mr Hickey hade för plan,
bara att den inte omfattade er alla.
Och ni som tänkte följa med honom,
jag kan lova att han hade bränt er som bränsle.
Ljugit för er och utnyttjat er till er sista muskel.
Och det vet jag på grund av följande.
Mr Diggle.
Öppna dessa, är ni snäll, och berätta om innehållet.
Det är färskt, sir.
- Högre, så alla hör. - Färskt kött.
Vilken sorts kött?
- Säl, sir. - Tack.
Mitt andra löfte var att netsilikerna skulle hjälpa oss om vi mötte dem.
Kapten Irving mötte dem.
Vet ni vad de gjorde med honom?
Dr Goodsir, vill ni vara så vänlig?
De gav honom mat.
Varför gjorde han det?
De högg inte ner och vanställde honom.
Mr Hickey gjorde det.
De kastrerade honom inte och högg honom 23 gånger genom lungorna.
Mr Hickey gjorde det!
De var inga krigare, de eskimåerna.
De var snarare en familj.
Fyra män, en gammal kvinna, och en flicka.
En liten flicka.
Inte mer än sex år gammal.
Mr Hickey ljög för er.
Mr Hickey ljög för er alla
eftersom han var tvungen att förstöra mitt ledarskap.
Och i processen var han beredd att sätta era liv på spel.
Vi ska dela på köttet. Dr Goodsir.
Men den hjälpen är förlorad för oss nu.
Vi ska hitta en annan,
men inte med svekfulla hundar bland oss.
Hör upp, mannar.
Jag finner inget nöje i detta.
Jag vill ta med varenda en av er hem.
Men går det inte med dessa två
blir jag bara dubbelt så bestämd när det gäller er.
Innan vi hör mr Hickeys sista ord
har jag ett sista önskemål.
Jag behöver frivilliga till repet.
Ni två, kom fram.
Mr Hickey.
Ja. Jag har låtit kommendören tala tillräckligt länge nu...
...och säga allehanda lögner om mig.
Han visar bara...
...att alla människor...
...ljuger.
Till och med han.
Er kommendör.
Men jag ska omkullkasta hans så kallade "sanning"
med ännu ett av hans egna, senaste svek.
Den 11 juni ifjol,
samma dag som Sir John dödades...
...hände något mer.
Crozier gjorde upp en plan.
I hemlighet.
För att själv komma härifrån...
...utan er.
"Det finns många bragder...
...som upptar en kommendörs fantasi.
Men att överge skeppet...
...och manskapet, ska inte förekomma.
Ändå lämnar jag härmed in..."
Ni kan avsluta, kommendör.
Vem är det?
Mr Collins.
Samlas här!
- Eld! - Kommendören! Mr Hickey!
Tillbaka!
Edward, vapenförrådet! Det är dit de ska!
Hartnell! Mr Blanky! Följ mig!
Kom!
Så många du kan. Bryt upp låset.
Ta Tozer!
Fortsätt. Få in så många du kan under båtarna.
Det är vårt enda skydd. Mr Blanky, ta skydd.
I helsike heller! Jag följer med er.
- Ner! - Fortsätt! Ner med er!
Ner!
Den är där!
Billy, jag...
Minns du vad han bad om? Gör det bara.
Hitta mr Goodsir och ta honom till båten. Vi väntar inte.
- Var är den? - Var tyst och hör efter.
Hjälp!
Hjälp mig.
Det är dags nu, mr Des Voeux! Den är på andra sidan lägret!
Båten säkrad.
- Vad är det här? - Lugn.
Tozer!
Lägg ner vapnen.
Var är marinsoldaterna?
- Följ med oss, kapten. - Jag ber dig inte igen.
Ingen kan se er nu.
Ni är osynlig. De kommer att tro att ni är död.
Lägg dig ner.
Hickey fick inte säga ens hälften av det han ville.
Edward.
Det är väl ditt namn? Edward?
Crozier tänkte leda slädtruppen själv och ge sig av.
Lämna flottan. Lämna oss alla.
Det visste du inte, va?
Han tänkte lämna en stor förlorarhand till dig, Edward.
Se upp.
Mr Blanky, det är mr Reid!
Jösses.
Jag tappade bort dem. Båten är borta.
Tozer är med dem. De har minst fem gevär.
Där är du.
Låt dem gå.