JUNI, 1847
NOGLE DAGE SENERE
Jeg bytter mit saltede flæsk for endnu en vagt, hvis vi ikke ser den.
Henry Lloyd så den ved skrueisen klokken fire.
Hvordan vidste han, at det var Gores bjørn og ikke en anden?
Den havde søløjtnantens medaljer på.
Jeg beder Le Vesconte om endnu en vagt, når den er bygget.
Jeg vil gerne gøre et forsøg til.
Robert Ferrier siger, at du ikke så den. At det kun var mr. Goodsir.
Det fjog ved ikke, hvad han så.
Vi troede, det var bjørnen foran os.
Det er isen, Georgie.
Det er kun isen.
Hvordan er det at skyde en mand?
At skyde en mand er sjovere, når man prøver på det.
- Du har talent for det. - Min mor var kjolesyerske.
Stålkrinoliner og knæbukser.
Men hun lærte mig aldrig at sy for en død eskimo.
Er det alt?
Pigen tager af sted. Hun skal have alt med.
En pige på en båd.
Her, det er uhyggeligt.
Bed ham komme tilbage.
Der er mere herinde.
Klip det ud.
Se, om der er flere. Det kan være elfenben.
Der er en til.
Der falder amuletter af ham, som var han et blommetræ, mr. Goodsir.
Læg dem tilbage.
Hvordan får vi plads til ham i kisten?
Jeg har hendes fars ejendele, sir.
Hun ser frem til at komme af sted.
De siger, at hun var et sludrechatol, indtil hendes far døde.
Nu er hun tavs.
Jeg beklager. Det er alt...
Det er alt, der er.
Der er også noget mad til dig.
Jeg kondolerer... frøken Tavs.
Tyng ham ned og få det overstået.
Jeg forstår ikke. Har sir John godkendt det?
Ja, mr. Goodsir. Han var en lille fyr. Han fylder det ikke op.
Er det ikke mere passende at lægge manden i sit eget hul?
- Et mere passende hul? - I henhold til Esquimaux-skik.
De tror, at kroppen bibeholder følelse, efter sjælen forlader den,
ifølge dr. MacDonalds beretning.
Mener du, efter at have håndteret hans lig, at han bibeholder følelse?
I dine tidligere erfaringer med Esquimaux,
virkede de da uforsonlige, når deres nærmeste blev forurettet?
Hævngerrige?
Da jeg aldrig har forurettet dem, kan jeg ikke udtale mig om det.
Bekymrer det os ikke,
at hvis pigen vender tilbage til sit folk,
så vil hun opildne dem til at hævne sig?
Skal vi også komme hende i fyråbningen?
Hun var ikke vores fange, Edward.
Esquimaux-mandens tunge var blevet hakket af.
Vi ved ikke hvorfor. Som straf?
Hvis det er sådan, de straffer deres egne, hvad gør de så...
Morgenmaden er klar.
Jopson, min frakke. Jeg tager hen til Erebus.
Jeg skal ikke eskorteres.
Der er intet at frygte.
Pigens folk har for travlt med at holde sig i live til at føre krig.
Hvilke planer har De lagt, sir John?
- Alle slags planer. - Hvis skibene sidder fast i isen.
Vi har proviant nok til tre år,
fem år, hvis vi rationerer den.
Hvad er Deres redningsplan?
Det er nemmere for John Ross at give det urokkelige nord skylden
end at vedstå sine egne dårlige kaptajnegenskaber.
Arktis skabte problemer for ham,
så hvorfor skulle den åbne sig for dig?
- Kom her, skat. - Hvad er der?
- Kan den synge? - Pludre.
Mød Jacko!
- Skat, det er en hunabe. - Er den?
Jeg har fulgt alle Admiralitetets regler.
Der er intet dér.
Intet lever der. Intet vokser.
I kommer til at spise skolæder igen. Og det, der er værre.
Vi er blevet misforstået, skat.
John Ross er ikke den eneste.
Van Diemen's Land var et skrækkeligt slag.
Jeg vi ikke lade en anden drive politik mod mig igen.
- Jeg var en god guvernør, Janey. - En fremragende guvernør.
Men historien fik en vinkel.
Døden er langsom i det Hvide Nord,
når 134 udsultede mænd vender sig mod dig,
begyndende med dine nærmeste.
Men om to år, når du vender hjem fra Passagen,
vil ingen misforstå os, John.
Du vil have overgået dem alle.
Jeg holder gudstjeneste i morgen.
Obligatorisk for begge skibe. Giv mændene besked.
Undtagen mændene, der holder vagt.
De fokuserer på at finde bjørnen.
Må jeg komme ind, sir?
Jeg ville ikke spørge, hvis det ikke var vigtigt.
Hvis du insisterer.
"I sin drøm så Jakob en usynlig verden,
så stor at den ville..."
Ja?
"...som kløvede fra det skelet, der bar dem...
Det seneste medlem af deres rækker, vores broder,
søløjtnant Graham Gore."
Jeg kondolerer, sir John.
Udover alt andet ved jeg, at De sørger over en ven.
Tak.
Jeg beklager tidspunktet for denne forespørgsel,
men der er tale om en hastesag.
Jeg beder om tilladelse til at sende en slædetrop af sted.
Mod syd. Ikke for at lede efter en passage.
På en redningsmission.
Hvortil?
Hudson's Bay Company-forposten ved Great Slave Lake.
Hvis de tager af sted nu, så har de tre måneder til at komme frem,
før vinteren rammer for fuld kraft.
Det er 1300 km, Francis. Nej.
Jeg giver ikke min tilladelse.
Lad mig fortælle, hvorfor jeg foreslår det.
Du foreslår det, fordi du er en mand,
der er lykkeligst med et glas alkohol i den ene hånd
og en alarmklokke i den anden.
Jeg foreslår det, for hvis kulden fortsætter,
og vi igen skal overvintre i denne is,
så skal hjælpen være på vej til foråret, hvis vi skal overleve.
Jeg vil hellere sende otte mænd af sted nu på en unødvendig tur
end at risikere, at vi alle skal ud på en nødvendig tur om et år.
Jeg tillader det ikke.
Hvilket signal ville det sende til mændene?
Det er ikke mændene, jeg er bekymret for at sende et signal.
Men ingen ved, hvor vi er.
Det er sådan, du ser os, som nogen, der skal reddes.
Det gør jeg.
Men din forudsigelse sidste år
om den skrækkelig vinter, vi ville tilbringe i pakisen, holdt ikke.
Ikke i den grad, jeg frygtede, men det vil ændre sig,
medmindre det bliver tøvejr.
Det er en kaptajns pligt at forberede sig på det værste,
ikke det, han håber på.
Så nu instruerer du mig i en kaptajns pligter?
Det er kun otte mænd, sir John.
Der er stadig tid.
Jeg har mistet seks mænd på denne ekspedition.
Seks.
Du beder mig om at risikere mere end det dobbelte antal
på en rejse til et fjernt sted,
hvor jeg tidligere har mistet mænd.
Jeg går ikke med til det. Jeg mister ikke en mand til, Francis.
Vi kan miste alle vores mænd.
Det er derfor, min alarmklokke ringer, sir John.
Jeg forstår ikke, hvorfor Deres ikke også gør det.
Du er den værste slags næstkommanderende.
Du misbruger dine friheder.
Du svøber dine klager ind i spekulationer,
påkalder dig fremsyn i katastrofer, der aldrig indtræffer,
du er svag i dine laster,
fordi din rang giver dig uforstyrrethed og respekt.
Du har gjort dig selv miserabel og fjern, og svær at elske,
men du giver alle andre skylden for det.
Jeg er ikke så dygtig en sømand som dig,
og det bliver jeg aldrig, men du vil aldrig få kommandoen.
Som din kaptajn bærer jeg en del af ansvaret for det.
For dit udsyns forfængelighed.
Jeg skulle have dæmpet disse tendenser, ikke udvist sympati,
for du lader til at have forvekslet min sympati med tolerance.
Der er en grænse for, hvor meget jeg kan tolerere,
og det er der, vi befinder os nu.
Der er ting, vi aldrig skulle være for hinanden.
Det kan jeg se nu.
Venner på min side...
...familien på din.
Lad os fokusere på det, som Admiralitetet,
og livet, har udset os til. Og gør det så godt, som vi nu kan.
Det kan vi ikke skændes om.
Undskyld mig.
Jeg skal skrive en prædiken til i morgen.
Det bliver den eneste mindetale,
som vores Graham får her...
...så den skal besynge ham.
Lav en liste med vores otte stærkeste mænd.
Kom sir John til fornuft?
Jeg vil sørge for, at skylden kun falder på mine skuldre.
At gøre dette vil blive regnet for...
Det vil tage flere uger at få ham til at skifte mening.
Vi har ikke flere uger, endsige dage.
Little går aldrig med til det.
Det behøver han ikke. Jeg leder troppen selv.
Med min tilstedeværelse kan de sige, at de blev tvunget til det.
Jeg fortæller dem, at det er et jagtselskab.
Det vil de ikke betvivle.
Hvis vi møder Esquimaux på vejen,
så kan jeg formidle vores behov og bede om deres hjælp.
Send mig af sted. Jeg taler de indfødtes sprog så godt som dig.
Du skal blive, hvis nu isen åbner sig.
Hvad angår dr. MacDonald, så tager jeg ikke en læge fra mændene.
Men du er kaptajnen.
Der er en ekstra kaptajn på Erebus.
Du bliver forhadt.
Sir John vil kræve dit hoved på et fad.
Hvis han ikke gør det, gør Admiralitetet det.
Det skal de få...
...når jeg har bygget en vej ud herfra.
Hvad med Terror?
Lav en liste, Thomas. Jeg tager af sted, når sidste vagt begynder.
Skriv det ned denne gang, mr. Diggle:
For at kunne varme suppen, skal man først tænde for komfuret.
Tak, fordi De deler Deres ekspertise som kok, mr. Wall,
men jeg nærmer mig ikke Deres køkken,
medmindre frygtelige omstændigheder kræver det.
Frygtelige omstændigheder? Der er meget her at forbløffes over.
Se blot, hvor glade mine mænd er.
Jeg forbløffes, men af noget mere fængslende end Dem.
Hvad i alverden laver du her?
Det bekymrer mig, at en større mængde af Terrors proviant
er rådnet,
og jeg vil se, om det samme er tilfældet på Erebus.
Jeg har fundet rådne sæler, gråt kød og lugte, der gav mig gåsehud.
Hvis du allerede har udviklet en metode
til at løse problemet, så vil jeg bede dig om at dele den.
Ellers vil jeg foreslå, at vi finder en løsning sammen.
Tilsæt salt.
Mænd på vej.
Stå rør.
Vi tænkte, at I kunne bruge en dram til at holde varmen, mine herrer.
Det er en gavmild tanke, sir.
- Hvad bruger vi som madding? - Rotter, sir.
Vi har trukket de største op af lasten og bundet dem til linerne.
Fagin bliver arbejdsløs.
Omend den dovenlars ikke kunne fange en rotte,
om den så faldt i søvn i dens mund.
Han skulle være en skødehund, ikke en kat.
Eller måske... en lille pude.
Søløjtnant Irving. Jeg håbede at løbe ind i Dem.
Pas på olien der, sir.
Jeg ville sige tak for Deres hjælp.
Diskretion, mener jeg.
Kald det alt andet end "hjælp", mr. Hickey.
Jeg forbarmede mig over en, der blev misbrugt af en lusket forfører.
At det også gavnede Dem er en synd i sig selv, vil jeg tro.
- En lusket forfører? - Ja, mr. Hickey.
Mr. Gibson fortalte mig alt.
At De pressede ham
og truede med at afsløre ham, hvis han afviste Dem.
Pressede jeg ham?
Griner De?
Vend Deres ulveører mod mig og hør efter,
for ellers kommer det næste råd, De får, fra en nihalet pisk.
Vi er...
...adskilt fra verdens fristelser.
På havet kan en mand finde åndelig hjælp i gruppen.
Det er ikke et tilfælde, at verden blev genfødt i en ark.
Vores lyster kan tilfredsstilles
gennem kristne nydelser og dyder:
At synge med venner, akvareltegning, studier, klatreøvelser.
Klatre, sir?
Deres krise er en mulighed for at rette op på disse ting.
Det er det bedste sted i verden at gøre det.
Mener De det?
Gud ser Dem, mr. Hickey.
Han er alle steder.
Jeg hører, at du har forklaret vores forbindelse for søløjtnant Irving.
Talte du med ham?
Direkte?
Jeg forsikrede ham.
"Cornelius Hickey er en lusket forfører."
Var det... din forsikring?
Du er ikke så lidt fræk, ved du det?
Vi var tæt på at blive afsløret foran alle mændene.
Vi havde fået pisk, eller værre.
Hvis han ikke var eremit, var vi blevet det.
Så træd ikke i det.
Lad ham glemme det hele, som han er opsat på at gøre.
Tænk, at du var så god en kone for mig i alle disse måneder.
Gå ad helvede til.
Det har være en dans på roser, men vi deler ikke samme smag.
- Ikke? - Nej.
Er det derfor, jeg har set mere til din bag end dit ansigt
denne vinter, Billy?
Ved du, hvem der kopulerer på dette skib?
Rotter.
De bygger rede i vores affald, svømmer i vores skrald...
...fortærer hinanden for at yngle. Jeg er ikke en rotte.
Jeg er et menneske.
Et indtagende, gudfrygtigt menneske.
Ja, jeg måtte træffe et valg.
Ingen er her for udsigten, Cornelius.
Min status hos ledelsen er vigtigere.
Det ved jeg, at du vil forstå.
Hvis det er det, der skal siges, så gør jeg det.
Det er ikke personligt, men det er slut.
Vær ikke så gnaven.
Jeg har ikke tilsværtet dig, som du tror.
Jeg har sørget for, at vi begge redder vores skind.
Tak.
Du har bygget stigen, men placeret mig på det forkerte trin.
Hvad betyder det?
Kaptajn Crozier bød mig på en drink den anden dag.
Whisky.
I et af sine... fine glas.
Han talte til mig som en ven.
- En ven? - Ja.
Han ser noget i mig.
Det kan føre til hvad som helst. Hvad som helst.
Cornelius...
Kaptajnen ser dig slet ikke.
Spørg bare mr. Jopson eller mr. Genge.
Han tilbyder alle en drink, hvis han også selv kan tage en.
Bevaret for eftertiden, mr. Goodsir.
Stå stille. Ikke et spjæt.
Strålende!
SIR JOHN, EN KAPTAJNS FANTASI OPTAGES AF MANGE BEDRIFTER.
AT FORLADE SIT SKIB OG MÆND BØR IKKE VÆRE BLANDT DEM.
DOG SKRIVER JEG FOR AT INDGIVE MIN OPSIGELSE
SOM KAPTAJN PÅ H.M.S. TERROR
Vær hensynsløse, til ære for vores broder, løjtnant Gore.
Oplys væsenet om Imperiets magt,
og Herrens vilje, som ligger bag det.
Sir. Sid her hos os.
Måske kan De affyre det skud, der overbeviser den.
Bliv og se den blive nedlagt.
Jeg sætter mig hos jer et øjeblik. Tak.
De kan vende tilbage til skibet, mr. Goodsir.
- Vil De eskorteres? - Ja.
Eller De kan blive hos os.
Ja, sir.
Tilbage.
De må danse med bjørnen.
- Tilbage! - Tilbage!
- Send soldaterne! - Hold hovedet koldt, mænd!
- Nu! - Sir.
Erebus!
Erebus! Erebus!
Sir John!
Des Voeux, tag tre mænd med. Følg efter mig.
- Dig. Resten af jer bliver her. - Sir John!
Signaler!
Erebus!
Sir John!
Sir John. Giv mig et reb.
Sir!
Giv mig et reb!
Grupper på seks. Bær de sårede tilbage til skibet.
Gennemsøg isen. Gør rede for alle. Kom så.
Nej!
Passagen skulle være hans.
Hvorfor tager den vores bedste mænd?
Først Gore og nu kaptajnen.
Den tog Bryant. Han var ikke vores bedste mand.
Han var flådesoldat. Søofficer.
Han var en menig rødjakke.
Bjørnen kender os ikke.
Den ved kun en ting.
Er det ikke underligt,
at den begynder at slå os ihjel, straks efter vi dræbte en Esqui?
Han havde en udskåret bjørn i sin frakke...
...Esquimaux. En slags amulet.
Og en af en mand.
- Hvor er de nu? - Vi lagde dem tilbage.
Vi tager dem ikke.
Sølvsvanen
Der i livet aldrig sang
Men da døden kom
Lod hun sin stemme høre
Hun lænede sit bryst
Mod sivene ved bredden
Og sang først som sidst
Så sang hun ikke mere
Farvel, alle glæder
Fortsæt, John.
Farvel, alle glæder
Åh, død
Kom og luk mine øjne
Flere gæs end svaner lever nu
Flere tåber end kloge
Flere gæs end svaner lever nu
Flere tåber end kloge
Sølvsvanen...
BIBLEN
Jeg har aldrig villet noget så lidt, som jeg vil dette nu.
Jeg har en ordre.
Mr. Blanky, send redningsmandskabet af sted.
Fairholme kan stå i spidsen for det. Underret ham.
Sir John forbød denne plan.
Inkluder to soldater i troppen...
...og begræns oppakningen i det omfang, der er sikkert.
- De får brug for enhver hjælp. - Jeg bønfalder jer, stop.
Vi har mistet sir John!
Vi har mistet sir John.
Kan du ikke mærke, hvad der er sket?
Det kan jeg.
En dag.
Jeg beder om én dag...
...hvor mændene kan sørge.
Så tager de af sted.
Disse ord er ikke mine.
De er sir Johns.
Han ønskede, at I skulle høre dem.
Da jeg selv savner ord...
Giver jeg jer hans.
Hans sidste.
"Jakob kom til det hellige sted
og overnattede der...
...da solen var gået ned.
Hvor forfærdeligt er dette sted?
Intet hus, intet arnested.
Da drømte han,
at på jorden stod der en stige, som nåede helt til himlen.
Og Herren stod foran ham og sagde:
'Jeg vil være med dig og vogte dig, hvorhen du går...
...thi jeg vil ikke forlade dig.'
I sin drøm så Jakob den usynlige verden,
pendanten til den verden, vi kender...
...med sine klipper og måne...
...sine vidtstrakte områder af is af vilde dyr...
...og alle de mennesker, som vi kender...
...altid har kendt...
...og altid vil kende.
Så fuldstændig, skulle man tro,
at der ikke er plads til en usynlig verden...."
Jeg går på toilettet.
"...som er større end den, vi kan se.
I den verden lever de engle, der våger over os...
...Herren som ikke vil forlade os...
...og de døde,
kløvet fra det skelet, der bar dem, stadig lever.
Det seneste medlem...
...er vores kaptajn...
...sir John.
Som i alle sine dyder og hver handling,
viste sig at være Herren værdig...
...og derfor vil herske med Jesus for evigt.
Denne usynlige åndeverden, som vi ikke kan se...
...fandtes for Jakob.
Ikke i fremtiden, ikke langt væk...
...men nu.
Den findes nu, og den findes her.
Iblandt os, hvis vi åbner vores øjne...
...og ser Hans sandhed...
...iblandt os."
Soldater!
Klar!
Præsenter gevær!
Gevær i hvil.