Jag känner solen i ansiktet.
Jag ser träd överallt.
Blommornas doft i vinden. Det är så vackert.
I det här tillfället befinner jag mig inte i rymden.
Det har gått 97 år sen en atomapokalyps dödade alla på jorden
som svämmade över planeten med radioaktivitet.
Tur nog överlevde några.
Tolv länder hade stationer ute i rymden när bomberna exploderade.
Nu har vi bara Arken, en gemensam station byggd från de tolv stationerna.
Det sägs att det kommer ta 100 år till för jorden att återhämta sig.
Fyra rymdgenerationer till och sen kan människan åka hem igen.
Tillbaka till jorden.
Jorden, det är det som är drömmen.
Det här är vår verklighet.
Fånge 319, ansiktet mot väggen.
Jag hatar verkligheten.
-Vad är det där? -Tyst.
-Håll ut din högra arm. -Nej!
Nej, det är inte dags ännu.
-Jag blir inte 18 förrän nästa månad. -Håll ut din arm.
På Arken är alla brott straffade med döden hur litet brottet än är.
Förutom för barn under arton.
-Ta av dig klockan-- -Nej, den var min fars.
-Ta av dig-- -Nej!
Underåriga brottslingar hamnar här. I buren.
Vi kallar den himmelssviten.
-Fånge 319. -Clarke, sluta!
Vänta här.
Mamma?
Mamma, vad är det som händer?
Vad är det här?
De kommer att döda oss, eller hur?
Dra ner på befolkningen för att låta resten av er leva längre.
Clarke, du kommer inte bli avrättad.
Du kommer skickas till jorden.
-Alla hundra ungdomsfångar. -Va?
Men det är ju farligt där. Nej, vi ska bli granskade vid arton års ålder.
Reglerna har förändrats. Det ger er en chans att överleva.
Dina instinkter kommer säga till dig att ta hand om alla andra först.
Precis som din far. Men var försiktig.
Jag kan inte förlora dig också.
Jag älskar dig så mycket.
Jorden, Clarke. Du måste ta dig till jorden.
Välkommen tillbaka.
-Lyssna här-- -Wells, vad fan gör du här?
När jag fick reda på att de skulle skicka fångar till jorden
såg jag till att bli arresterad.
Jag följde efter dig.
-Vad var det där? -Det där var atmosfären.
Arkens fångar, lyssna på mig noga nu.
Ni har fått en till chans.
Och som er kansler hoppas jag att ni tar den chansen
inte bara för er egen skull men för oss alla
och därmed hela mänskligheten.
Vi har ingen aning om vad som väntar er där nere.
Om vi hade trott att överlevnadsoddsen var högre hade vi skickat några andra.
Vi skickar er för att era brott har gjort er överflödiga.
-Men om ni på något sätt överlever -Din far är en skitstövel, Wells.
så kommer era brott att förlåtas. Era brottsregister utplånas.
Jag såg ett skepp avfyras, för omkring tjugo minuter sen.
-Vilka var på skeppet? -Var det fångar? De är ju bara barn.
Är de på väg till jorden? Har något förändrats?
Som jag sa, vid den här tidpunkten kan vi inte bekräfta eller förneka något.
Kom igen nu, damen!
Finns min son på skeppet?
Landningsplatsen har valts ut väldigt noga.
Innan sista kriget var Väderberget en militärstation i ett berg.
Det lagrades med konserver som skulle räcka till 300 personer,
i två års tid. Ingen lyckades ta sig dit.
-För vi... -Kolla.
-har ingen mat till er... -Din far svävade ut mig till slut.
Borde sätta fast er innan fallskärmarna löses ut.
Ni två! Stanna kvar där ni är om ni vill överleva.
Väderberget betyder överlevnad. Ni måste få tag på reserverna omedelbart.
Det är du som är landsförrädaren som har suttit inlåst i ett år.
Det är du som är idioten som slösade en månadsranson syre på en rymdvandring.
Men det var kul.
Jag heter Finn.
Bara ett ansvar. Att hålla er vid liv.
Slutligen...tror jag säkert att ni undrar
-vad armbanden är till för. -Sitt kvar på era platser!
Finn, är du okej?
Inte nu.
Total systemkollaps. Så ser situationen ut.
Allt vi kan säga säkert är att de hamnade ur kurs
-när vi tappade kontakten, så-- -Berätta om kommunikationen.
Vi har ingen annan data än telemetrin från armbanden.
Inget ljud, inga bilder. Ingen datakontakt.
Allt som vi programmerade in för att hjälpa dem är borta.
De är helt på egen hand nu.
-Bromsraketerna borde ha avfyrats nu. -Okej.
Allt på det här skeppet är hundra år gammalt, eller hur?
-Låt det ta sin tid. -Jag måste få säga något till dig.
Jag ber om ursäkt att jag fick din far arresterad.
Tala inte om min far.
Snälla du, jag kan inte dö medan jag vet att du hatar mig.
De arresterade inte min far, Wells. De avrättade honom.
Nog hatar jag dig minsann.
Lyssna...
Maskinerna är tysta.
För första gången.
Andas Finn?
De yttre dörrarna ligger på nedre planet. Nu går vi.
Nej, vi kan inte bara öppna dörrarna.
Backa tillbaka allesammans.
Sluta!
Luften kan vara giftig.
Om luften är giftig kommer vi att död ändå.
Bellamy?
Det där är tjejen som gömde sig under golvet.
Herregud!
Så stor du har blivit.
Vad fan har du på dig? En vaktuniform?
Jag lånade den så jag kunde komma med på skeppet.
Någon måste hålla koll på dig.
Var är ditt armband?
Måste du störa? Jag har inte sett min bror på ett helt år.
Ingen av oss har syskon.
Det där är Octavia Blake. Tjejen som de hittade gömd under golvet.
Octavia, nej!
Vi ska se till att de kommer ihåg dig för en annan anledning.
Jaha? Som vad då?
Som att du var den första att sätta fötterna på jorden på hundra år.
Vi är tillbaka!
VÄDERBERGET
Varför är du så allvarlig, prinsessan?
Det är ju inte som om vi dog i en stor explosion.
Berätta det för de två killarna som försökte följa efter dig ur sina säten.
Du tycker inte om att bli kallad prinsessa? Eller hur, prinsessan?
Ser du den där toppen där borta?
Ja.
VÄDERBERGET
Vi har en radioaktiv skog som ligger mellan oss och vårt nästa mål mat.
De släppte ner oss på fel berg.
Här är det.
Vi vet att de har landat men kommunikationen fungerar inte.
Vilket betyder att vi är praktiskt taget blinda om hur det är på jorden.
Tack vare Abbys armband
vet vi åtminstone hur deras omgivningar kommer att påverka deras kroppar.
Vilket är mer än vad vi haft under de senaste hundra åren. Så...
snyggt jobbat. Så vad är det de visar oss nu?
Två döda barn. Mörka brickor.
Doktor Jackson, berätta om din teori för kansler Kane.
Självklart. Nu har de ju bara varit på jorden i sju minuter.
Men just nu tror vi att dödsorsaken är på grund av landningen.
Ingen radioaktivitet.
Båda pojkarna dog samtidigt som vi förlorade kontakten med skeppet.
-Hård landing? Det är vad du tror? -Det verkar logiskt.
Håller du inte med om att om det vore radioaktivitet
så borde vi ha sett numret på dödsoffren öka rätt snabbt nu,
men jag ser nästan bara rött på tavlan.
Vilket betyder förhöjda livstecken.
Två förklaringar. En, de skadades under landningen.
Eller den andra?
De är upprymda över att vara där.
Vi har problem. Kommunikationssystemet är trasigt.
Jag gick upp på taket. Flera paneler saknas. Hettan brände upp kablarna.
Det viktigaste just nu är att vi tar oss till Väderberget.
Se dig omkring. Vi är här.
Vi måste ta oss hit bort om vi ska kunna överleva.
Vad lärde du dig det där någonstans?
Din far.
Häftigt, en karta.
Finns det någon bar här i stan? Jag bjuder på en öl.
-Ursäkta? -Vänta!
Låt bli honom. Han är med oss.
Lugna ner er.
Vi försöker bara komma på var vi är.
Vi är här på jorden. Duger inte det åt er kanske?
Vi måste hitta Väderberget. Ni hörde vad min far sa.
-Det är det som är viktigast. -Din far kan dra åt helvete.
Va? Tror du att du bestämmer här eller?
Du och den lilla prinsessan?
Tror ni att vi bryr oss vem som bestämmer?
Vi måste ta oss till Väderberget.
Inte för att kanslern säger det men för att ju längre vi väntar
ju hungrigare kommer vi att bli och ju svårare kommer det här att bli.
Hur länge tror ni att vi kan klara oss utan reserverna?
Det handlar om en promenad på tre mil, okej?
Om vi vill ta oss dit innan det blir mörkt måste vi gå. Nu.
Jag har en bättre idé. Ni två kan gå. Hitta stället åt oss.
Låt de lyckligt lottade få ta hand om hårdarbetet för en gångs skull.
Ja.
Tydligen hörde ni inte. Vi måste alla gå.
Titta här allesammans. Jordens kansler.
Tycker du att det är roligt?
Wells!
Kom igen, ta honom!
Nej, men det där var det.
Okej.
Kom igen.
Killen har bara ett ben. Du bör nog vänta tills det blir en rättvis match.
Du, rymdvandraren.
Rädda mig efteråt.
Vad då? Han är söt.
-Han är en brottsling. -Alla här är brottslingar.
Jag kom ner hit för att skydda dig.
Jag behöver inte skyddas.
Jag har varit inlåst på ett eller annat sätt i hela mitt liv.
Jag har fått nog av att ta order.
Jag behöver ha lite kul, Bell.
Jag måste få göra något vilt bara för att jag kan.
Och ingen, inklusive du, kommer att stoppa mig.
-Jag kan inte gå med dem. -Vad pratar du om nu?
Jag har gjort något, okej? För att hamna på skeppet.
Något som de kommer att döda mig för när de kommer ner hit.
Jag kan inte berätta just nu. Men du måste lita på mig.
Du litar väl fortfarande på mig, eller hur?
Ja.
Väderberget alltså. När sticker vi?
På en gång.
VI kommer tillbaka imorgon med maten.
Hur ska ni två kunna bära tillräckligt mycket mat för hundra personer?
Vi fyra går.
-Kan vi gå nu? -Låter som en fest.
-Vi blir fem. -Vänta nu! Vad fan gör du?
-Går på en promenad. -Vänta!
-Försöker du ta av dig det där? -Ja. Och?
Det här armbandet sänder dina livstecken till Arken.
Om du tar av dig det så tror de att du är död.
-Borde jag bry mig? -Ja, jag vet inte.
Vill du att alla som älskar dig ska tro att du är död?
Vill du att de kommer ner hit efter dig om två månader?
För det kommer de inte att göra om de tror att vi dör här.
Okej.
Nu går vi.
Kom igen.
Du borde inte ha kommit hit, Wells.
Innan du får några idéer för dig, Finn tillhör mig.
Innan du får några idéer för dig, jag bryr mig inte.
Hejsan, älskling. Hur mår Clarke?
Hennes livstecken är starka.
Blodsockret är lågt. Hon har inte ätit.
Doktor Griffin här.
Jag är på väg!
Jackson, säg till alla. Vi behöver blod.
Blodgrupp A-. Vi behöver massor.
Och skynda dig till intensiven efteråt.
Abby? Vad är det för fel?
Kanslern har blivit skjuten.
-Det där, min vän, är hur man flörtar. -Det där, min vän, är giftsumak.
-Va!? Är det? -Blommorna är inte giftiga.
De används till medicin. Ett lugnande medel faktiskt.
Hans familj gror alla läkemedel på Arken.
Hallå där! Kan ni försöka hänga med?
Kom igen, Clarke. Hur kan du bara ignorera allt det här?
Det är enkelt. Jag undrar till exempel varför vi inte har sett djur?
För att det kanske inte finns några.
Vi kanske redan har blivit utsatta för så mycket strålning att vi kommer dö.
Men visst är det vackert. Kom igen.
Någon borde ge henne lite giftsumak.
Jag måste få veta vad ni två gjorde för att åka fast.
Giftsumak är inte den enda örten som man kan gro, om du förstår.
Någon glömde att ersätta det vi använde.
Någon bad om ursäkt typ tusen gånger om.
Och du då, Octavia? Vad åkte du fast för?
För att jag föddes.
Det där är inte schyst.
Inga djur sa du?
Kanslern har förlorat mycket blod.
-Om de bara hade hittat honom tidigare. -Tusan också!
Abby, han håller på att vakna.
Öka dosen på bedövningen.
VI har redan använt för mycket blod och bedövning. Vi kan inte mer.
Er kansler håller på att hamna i chocktillstånd.
Men du ber mig att bryta lagen.
Okej då, då gör jag det själv.
Låt dem komma efter mig.
Ursäkta mig, chefen. Du bad mig att säga till om det var något nytt.
Kanslern opereras fortfarande. Men vi har identifierat skytten.
Bellamy Blake är den enda personen på Arken som saknas.
-Vem är han? -Ingen särskild.
En städare. Vi jobbar på att få information om honom.
Men det är helt klart varför han ville åka till jorden.
Hans syster. Nu kommer jag ihåg.
Hennes mor höll henne gömd i nära 16 år. Nästan ett rekord.
Vad är det, befälhavare Shumway? Säg det bara.
Vi kan sätta igång nu.
Eftersom du är tillfällig kansler
kan du ge order om att börja minska befolkningen.
Inte ännu.
Chefen, vi slösar bara med tid.
Vi tjänade bara en månad på att skicka ner The 100 till jorden.
Tekniska behöver mer än så för att fixa systemen
-om de ens kan fixa dem. -Du har fått mitt svar, befälhavaren.
Nu räcker det.
Om vi ska ta livet av hundratals oskyldiga människor
så följer vi varje regel för det. Förstått?
Under tiden
vill jag att du tar reda på vem som hjälpte städaren att hamna på skeppet.
För han gjorde fanimej inte det på egen hand.
Verkar som om vi har en landsförrädare ombord, befälhavaren.
Och The 100 har en lönnmördare bland sig.
-Hittat vatten ännu? -Nej, inte ännu.
Jag tänker gå ut igen om du vill följa med.
FÖRSTA SONEN FÖRST ATT DÜ
Min far bad om nåd inne i lufttryckskammaren
när din far utsvävade honom.
Stavade fel på "dö", era snillen.
Om du ska döda någon är det bättre att inte berätta det.
Du är inte en riktig vakt, eller hur?
Nej, men de riktiga vakterna kommer hit snart om vi inte stoppar dem.
Ni tror väl verkligen inte att de kommer att benåda era brott?
Och även om de skulle det, vad händer då?
Killar som vi, ska vi bli perfekta medborgare nu? Skaffa oss jobb?
Om vi har tur kommer vi få plocka upp deras skräp.
-Försöker du säga något? -Nej, jag har en fråga.
De låste in er. Släppte ner er hit som labbråttor för att dö.
-Så varför hjälper vi dem? -Så fan att vi gör!
Ni har på er de där armbanden, eller hur?
Just nu visar de där sakerna dem om det är säkert eller inte
-att komma efter oss hit. -Okej, du nämnde att vi kan stoppa det.
Hur då?
Ta av er dem. Då kommer Arken tro att ni är döda.
Att det inte är tryggt att följa efter. Följer ni med vad jag säger?
Okej. Men om vi gör det, hur tjänar vi på det?
Någon måste hjälpa mig att bestämma häromkring.
Hejsan, Ab. Hur mår kanslern?
Fråga mig efter att han har klarat sig genom natten.
-Vilka fler har vi förlorat? -Murphy och Mbege.
-Båda heter John i förnamn. -Ingen av dem skadades vid landningen.
Jag håller med om att något annat dödade de här två.
Ena stunden var de okej och sen bara, pang.
-Då är det inte radioaktiva medel. -Kom igen nu, Abby.
-Önsketänkande är inte bra vetenskap. -Det är inte önsketänkande.
Ena stunden okej och i den nästa, pang
är inte hur radioaktivitet visar sig.
Men det kunde vara det om det var tillräckligt mycket.
Om det fanns tillräckligt mycket skulle de alla vara döda nu.
Snälla, låt mig ha rätt.
Vet du vad jag skulle vilja veta?
Varför skicka ut oss idag, efter 97 år?
-Vad har förändrats? -Vem bryr sig? Jag är bara glad för det.
Jag brukade vakna i en cell men nu snurrar jag runt i en skog.
Kanske hittade det något på en satellit. Ni vet,
-som en gammal väderstation eller-- -Det var inte en satellit.
Arken är döende.
Med den nuvarande befolkningen
finns det bara syre i tre månader till.
Kanske fyra, nu när vi inte är där.
Så det var därför de höll dig inlåst, så du inte kunde berätta?
Det var därför du satt i isoleringscellen? Din far blev utsvävad.
Min far var ingenjören som upptäckte problemet.
Han tyckte att folk hade rätt att få veta.
Rådet höll inte med. Min mor höll inte med.
De var oroliga att det skulle uppstå panik.
Vi var på väg att berätta för alla när Wells--
Vad då? Tjallade på din far?
Hur som helst, vakterna dök upp innan vi kunde göra det.
Det är därför vi är här.
Det är därför det var värt risken.
Även om vi alla dör har de fått lite mer tid på sig.
De kommer att döda flera människor, eller hur?
Bra. Efter allt de har gjort emot mig tycker jag de alla kan svävas ut.
Det där menar du inte.
Vi måste varna dem.
Det är precis vad min far sa.
Tusan, vad jag älskar jorden.
Herre! Herregud.
Octavia, vad fan håller du på med?
Octavia.
VI kan inte simma.
Nej, men vi kan stå.
Vänta nu, det borde inte finnas en flod här.
Men nu finns det en. Så ta av kläderna nu.
Octavia, ut ur vattnet!
Ut ur vattnet på en gång!
Octavia!
Vad fan är det där?
Vi måste hjälpa henne.
-Vad tänker du göra? -Försöka att inte bli uppäten.
Nej, vänta. Om vi distraherar den kanske den släpper. Hjälp till.
Det fungerade. Den släppte henne.
Octavia, ta dig till kanten på en gång!
Jag har dig.
Den kommer tillbaka. Rakt emot er nu.
Kom igen, skynda på.
Tack. Tack så mycket.
Du kommer klara dig.
Måste komma ihåg: nästa gång, rädda tjejen.
-Vem står på tur? -Vad fan håller ni på med?
Vi befriar oss själva. Vad ser det ut som?
Det ser ut som om ni försöker att ta livet av oss.
Kommunikationen fungerar inte. Armbanden är allt vi har.
Om vi tar av oss dem tror Arken att vi har dött.
Att det inte är tryggt för dem att komma efter oss.
Det är det som är meningen, kanslern.
Vi kan ta hand om oss själva. Kan vi inte det?
Jo! Ja!
Tror ni att det här är en lek?
Det handlar inte bara om era vänner och föräldrar däruppe.
Det handlar om våra bönder, våra doktorer och ingenjörer.
Jag bryr mig inte om hur han försöker övertala er.
Vi kommer inte kunna överleva här helt ensamma.
Och förresten, om det verkligen är tryggt
hur kan ni inte vilja att resten av vårt folk ska komma hit?
MItt folk är redan här.
Folket däruppe är de som låste in mitt folk.
De dödade min mor för att hon bröt mot lagen och hade ett andra barn.
Din far gjorde det.
-Min far skrev inte lagarna. -Nej.
Han genomdriver dem.
Men inte nu längre. Inte här.
Här har vi inga lagar.
Här gör vi vad fan vi vill när fan vi känner för det.
Du behöver inte hålla med, Wells.
Du kan till och med försöka stoppa det, döda mig.
Vet du varför?
Vad fan vi vill.
Vad fan vi vill! Vad fan vi vill!
-Det regnar! -Kolla!
Vatten!
Vi måste samla på oss det här.
Vad fan vi vill.
Tio stycken till. En efter den andra.
Abby, titta på plasmaosmolariteten. Den har skjutit i höjden.
De har hittat vatten.
Rådsmedlem Abigail Griffin du är härmed arresterad
för att ha använt mera mediciner än vad som är tillåtet per patient.
Jag ber om ursäkt att det här görs offentligt.
Reglerna när det gäller det här är väldigt klara. Ingen särbehandling.
-Hur mycket blod använde du? -Svara inte på den frågan.
Jag använde så mycket som behövdes.
Att bryta mot lagen för att stoppa dig från att bli kansler
var det enklaste beslutet jag någonsin har tagit.
I så fall,
eftersom du erkänner, i min roll som ställföreträdande kansler
blir jag tvungen att döma dig skyldig.
Vi har alltid ett val, Kane.
Du valde att åtala min man
din vän, även fast du visste att han skulle bli utsvävad för det.
Du valde att åtala min dotter för samma sak.
Och nu väljer du detta.
Att du gömmer dig bakom lagen gör dig inte oskyldig.
Hur det nu än är, enligt strafflagen 1
eftersom alla brott
som begåtts av någon som är av vuxen ålder är grova brott
blir ditt straff döden.
Avrättningen kommer ske imorgon bitti.
Och jag väljer att se till göra vad jag än behöver
för att hålla alla människor här vid liv.
Det är det som är skillnaden mellan dig och mig, Kane
Jag väljer att se till att vi alla förtjänar att hållas vid liv.
Rätt häftigt, eller hur?
Gick du till floden?
Tyckte det var värt att förlora ett finger eller två.
Här.
Kallar du det en klunk?
Tror du att vi kommer få två huvuden nu?
Kan man tänka sig? Hon kan skratta.
Kom igen. Du måste få se det här.
Det här är en tå.
Plus att som jag ser det, så går, vad det här nu är, på två ben.
Min gissning? Apor.
Förlåt. Det är bara det att enligt allt jag har läst
så finns det inga djur på två ben här nere. Speciellt inte apor.
Visst. Men läste du något om skogar som lyser i mörker
eller människo-ätande ormar?
Är du inte riktigt klok?
Du kan inte bara döda alla som inte håller med dig.
Jag vet att du tycker att jag är ond.
Men jag är den enda som är beredd att göra vad vi måste för att överleva.
Hon är min bästa vän.
Men vad vill du att jag ska säga? Att jag är ledsen?
Det är jag inte. Vänskap är en lyx som vi inte har råd med.
Och om jag behöver förminska befolkningen till Adam och Eva
så kommer jag göra det.
Snälla, ha förbarmande.
Om inte för Abby så för min skull.
Vi har inte råd med förbarmande heller.
Inte längre fram än så. Jag vill inte behöva skjuta dig, Wells.
Fan, jag tycker till och med om dig.
Men jag måste få dem att tro att du är död.
Varför då? Varför håller du på såhär?
Allvarligt. Det här handlar inte om att du får göra vad du vill.
Jag har mina anledningar. Jag har också en pistol.
Så det är jag som ställer frågorna. Och frågan är
varför hjälper du mig inte?
Din far skickade bort dig, Wells. Men du vill ändå lyda hans order.
Följa hans regler.
Är du inte trött på att alltid göra vad alla begär av dig?
Våga säga emot.
Ta av det där armbandet så får du känna hur skönt det känns.
Nej. Aldrig. Kommer inte att ske. Är det tillräckligt klart för dig?
Ja, det är det.
Förlåt att det blir så här.
Släpp mig!
-Nej! -Lägg ner den. Lägg ner den.
Nej!
Kom igen nu. Släpp mig.
Ta den. Gör det nu.
Nej! Gör det inte!
Doktor Griffin, det är dags.
Det räcker.
Ta hand om Clarke åt mig.
Jackson, använd armbanden.
Det kanske finns ett sätt att vända på teknologin för att kommunicera.
Tala med Sinclair och ordna det. Nicka om du förstår.
Sluta!
Doktor Griffin är benådad.
Dig tar jag hand om senare.
Öppna dörren.
Öppna dörren!
Det tog mig 12 timmar att sy ihop dina inälvor.
Se till att han hamnar till sängs igen. Nu på en gång.
Berätta för mig om The 100.
Klarade de sig?
Du ville gå först. Sluta att dra ut på det.
Väderberget väntar på oss.
Håll bara i dig tills du är så högt du kan så klarar du det.
Höjdpunkten? Som Indianerna?
Apogee, inte Apache.
-Han vet. Någon gång idag, Finn. -Ja, ja, kapten.
Vi syns på andra sidan.
-Vänta. -Vad då?
Jag gör det.
Jag kan göra det.
Jag visste väl att det fanns en tuffing där inne någonstans.
Det är okej att vara rädd, Jasper. Tricket är att inte kämpa emot.
Vi syns på andra sidan.
Vi är apogee!
Du klarade det, Jasper!
Nu åker vi, prinsessan.
Din tur.
Kom igen, Clarke. Du klarar det här. Apogee!
Vi klarade det.
Väderberget!
Ja!
Jasper, Jasper!
-Jasper! -Skynda er!
-Skynda på! -Ner, ner.
Vi är inte ensamma här.