Tekstet af SUBSTANCE - Først på DanishBits Få invite: Danishbits.invite@gmail.com
Tidligere i The 100.
Dødsbølgen kommer om 10 dage.
Hvad jeg fandt var et beskyttelsesrum, bygget til mange tusinde.
Frelsen findes indeni.
Stråling er ligeglad med, om du er træfolk eller Azgeda.
Azgeda vil aldrig se det inderste.
- Hvad om vi deler? - Okay med mig.
Når tiden kommer, og døren lukkes, så vil Azgeda se det er gjort.
Jeg får dig hjem.
Raven, tag det roligt. Din hjerne viser tegn på en blodprop.
Døren er lukket.
Raven, det kan slå dig ihjel. Vi kan ikke lave Nightblood, -
- med mindre vi tager ud i rummet, men Luna kan.
Vi kan indsprøjte hendes knoglemarv i os.
Så bliver vi Nightbloods. Jeg gør det, så de slipper.
En dag vil de takke dig for dit arbejde her.
Og hvis det ikke virker?
Så dør vi, velvidende at vi gjorde alt for at redde vores folk.
Jeg har den.
Den er tung.
Var det derfor de efterlod os? For at indsamle teknik?
Det har vi snakket om. Vi blev ikke efterladt.
- De kommer tilbage. - Tilgiv mig, hvis jeg ikke tror på, -
- hvad dit folk siger mere. - Murphy har faktisk ret.
Bare rolig, måske glemmer de ham, men jeg er for sej til at efterlade.
- Der ser du. - Tillykke, Emori.
Du får lov til at leve i et hul i jorden i fem år.
- Tak for spillet. - Kom nu, i det mindste lever vi.
Sagde kakerlakken til Ravnen.
Systems check komplet.
- Hvad? - Orbital affyringssystem online.
- Hører du ikke det? - Emori, hent forbindingskassen.
- Abby efterlod det på kontoret. - Nej.
Nej, det er okay. Jeg har det fint.
Læg det sammen med det andet til sidste tur. Jeg starter processen.
Nej nej. Ingen kodning, vel? Luna er her ikke til at hviske til dig, -
- og du falder ikke om på min vagt. - Jeg koder ikke. Jeg frakobler.
Gør som jeg siger og hold en pause.
Jeg har brug for lidt tid med denne.
Sikkert. Kom.
Hvad er er nu galt?
Hvis hun ikke kan bruge hjernen, hvorfor har de så brug for hende?
Starter affyringssekvenser nu.
- Raven. - Becca?
Du kan sige, det ikke rager mig, men hvorfor leve i et hul i jorden, -
- når du har en helt funktionerende raket?
Tekstet af SUBSTANCE www.Danishbits.org
- Beundrer du jorden eller graver du? - Du ved, det her er skørt, ikke?
Vi er alle døde, før noget vokser frem.
Jorden overlevede Praimfaya en gang før. Det gør den igen.
Vi gør det for vores efterfølgere.
Lad mig vise dig det.
Ilian.
Bøj hovedet, sig intet. Mit folk er mistroiske for fremmede.
Ankara.
Hvad bringer dig hid?
Krig.
Træfolket kalder deres allierede til hjælp -
- med at fordrive Isnationen fra Polis.
Min mor sender vores bedste krigere til Polis.
Jeg har hænderne fulde lige nu.
Din mor vil forstå det.
Dit folk har brug for dig, Ilian.
Du har fået mit svar.
Din mor ønsker at du kæmper.
Forsvind fra min jord, Ankara.
Du fortalte mig ikke, du var en kriger.
Der er ikke meget fornuft i at kæmpe tæt på jordens undergang.
Der er en underjordisk brønd -
- med et filtersystem, der stadig virker.
Noget af vandet vil gå til vandbruget.
- Er det ikke korrekt, mr. Green? - Det smukkeste jeg nogensinde har set.
- Næsten. - Det bliver ikke let.
Der vil være masser af hårdt arbejde.
Men sammen har vi lidt. Og sammen rejser vi os.
Pak jeres ting. Men kun hvad I kan bære.
- Vi smutter ved solopgang. - Tak.
- Du er en helt, Monty. - Stop.
Tag tilbage.
Jeg kommer, så snart jeg er færdig med våbenlageret.
- Jaha havde ret. - Har en masse at pakke.
- Har du ikke tømmermænd? - Dømmer du mig, Monty?
- En smule. - Der var intet håb, og nu er der.
Afsted.
Jasper...
Du vil elske det.
Giv ham lidt tid. De finder ud af det, når vi tager destillationsapparatet.
Vi behøver det ikke. Der er et i bunkeren.
Min lille dreng er blevet voksen.
Hvad så nu? Vi holder til i en bunker nu?
Gør alt hvad Jaha siger? Tilbage til livet på Arken?
Det er dumt snak. Siden hvornår lytter vi til, hvad Jaha siger?
- Tunnellen er derovre. - Hvor længe bliver du?
Ikke længe. Mangler du noget så sig til.
Eller jeg kunne tage med.
- Clarke, kan vi lige tale sammen? - Jeg kommer snart.
Hvad er der?
Der er noget, jeg ikke har sagt.
Indra var med, da de fandt bunkeren.
Ved træfolket besked?
Ja. Vi aftalte at dele pladsen med dem.
Hvad så med Roan?
Træfolket vælger krig frem for at bo sammen med Azgeda.
Roan er min ven.
Vores allierede.
Ikke mere.
Hvorfor har du ikke fortalt det tidligere?
- De dræber ham. - Nej, Clarke -
- ikke hvis han går frivilligt med. Så gør vi plads.
Indra har accepteret.
De herrer.
Godt at se dig.
Vent her.
Hvor er vagterne?
Vores folk er ikke vendt hjem fra Arkadia.
- Kane, lad være. - Vent.
- Træfolket. - Hvad foregår her?
Det behøver ikke blive voldeligt.
Stop.
Velkommen hjem til Polis, min konge.
Gør plads for kongen.
Her er sikkert.
Forklar dig.
Bur fangerne inde. Ti mand foran døren.
Før Wanheda til mig.
Jeg sagde, forklar dig.
Himmelfolket gik sammen med Træfolket om templet. De opgav tårnet.
Det gav ingen mening for mig, så jeg stillede mænd foran tempeldørene.
- Heldigvis. - Godt klaret, Echo.
Flyt resten af hæren til tempeldørene. Ingen går ind eller ud.
- Hvor længe har du vidst det? - Jeg har lige hørt det.
Tak for advarslen.
- Det behøver ikke blive til krig. - Det er det allerede.
- Kun hvis du kæmper. - Dit folk forrådte mig, Clarke.
- Hvad skal jeg gøre? - Leve?
Strålefaren kommer om seks dage. Du ville gerne dele bunker med os -
- så hvorfor ikke med Træfolket?
Kane prøvede det vel først med Indra, før hun tillod dem at dræbe mig.
Kane prøvede faktisk at redde dit liv.
Mit måske, men ikke mit folks.
Det var før, I omringede templet.
Nu kan ingen komme ind, uden du giver lov.
Indra bliver nødt til at tale.
Fint, så snakker vi.
- Men jeg holder dit folk fanget. - Min kansler skal med til det møde.
Din kansler er heldig med, han har beholdt sit hoved.
Derudover, hvis nogen kan overbevise -
- dødsfjender om at bo sammen, så er det dig.
Jeg indkalder til stormøde.
Jeg tænker kun på krigen, der raser, -
- og jeg ikke er med.
Ingen krig kan standse Praimfaya.
I det mindste ville det være en krigers død.
- Det er bedre end stråledøden. - Mit folk har et mundheld:
Frygt ej døden -
- for det er blot begyndelsen på den nye rejse.
Reinkarnation?
Tror du på det?
Afgrøderne dør om vinteren -
- og kommer igen om foråret.
De fleste ved ikke, hvornår vinteren kommer, -
- men det gør vi.
Og det er en gave.
Hvorfor spilde den på krig?
- Du har ikke pakket. - Jeg forsøgte.
Sig noget, Harper.
Jeg er bare træt af at kæmpe, Monty.
Ja. Det er vi alle.
Men vi er i sikkerhed i den bunker.
Hver gang, vi tror det, sker der noget frygteligt.
Hvad skal vi ellers? Blive her og dø?
Spilde de sidste dage på at drikke? Det gør snart alle, jeg holder af.
- Monty, jeg... - Det er snart mørkt.
Bunkeren giver os en chance for en fremtid.
Jeg håber, du ombestemmer dig.
Det gør jeg ikke.
Jeg tænkte lige... på Louis.
Hvordan du bebrejder dig selv for hans død.
Fordi du ikke tog dig tid til at redde ham fra den sorte regn.
Men det var ikke fordi, du er en kujon, Harper.
Det var fordi, du ville overleve.
Det kaldes overlevelsesinstinkt.
Det er den første gang, jeg har set dig som kujon.
Går du ikke den forkerte vej?
Kommer du for at sige farvel?
Nej for pokker.
Jeg troede, jeg havde gjort det klart.
Alle skal være parat til afgang om...
Daggry. Vi går igang med det samme.
Godt.
Vi taler om menneskehedens fremtid, mr. Jordan.
Det er ikke frivilligt at deltage.
- De vil tvinge os til af følge dem. - Det er en prøve.
Hvor meget ønsker vi det? Der er måske en løsning nu.
Da vi begyndte, var det ikke sandt.
Tag ikke fejl... Vælger du at blive, vælger du døden.
Er det din beslutning, er jeg helt med på den.
Hvis ikke, er døren lige der.
Ingen her vil se ned på dig, hvis du går.
Okay, så.
Jeg tror ikke, vi har noget at tabe.
Du kan ikke ignorerer mig for evigt, Raven.
Du kunne selvfølgelig prøve, men du og jeg tænker ens, -
- og jeg kender sandheden. Du vil ikke leve i en bunker, -
- og du vil ikke være en god lille soldat, og bare gøre som Clarke befaler.
- Jeg ved, hvad du ønsker. - Stop. Stop!
Du godeste, du er ikke... Du er ikke virkelig.
- Du er kun... - Det betyder ikke, at jeg ikke har ret.
- Hvad pokker ønsker du fra mig? - Jeg vil hjælpe dig.
Din tid løber ud.
Og jeg taler ikke om strålingen.
Jeg taler om din hjerne.
Du skal spørge dig selv... Hvordan vil jeg herfra?
Hernede?
Elendig? I smerter?
Eller deroppe? Fri? Svævende?
Jeg har kørt alle simulationer. Der er ikke brændstof nok.
Hvem snakkede om at komme tilbage?
Dine venner har selv løst problemerne.
De har ikke brug for, at du holder dem i live i bunkeren.
Men du får brug for dem, hvis du tager derhen.
Computerprogrammet ødelægger dine neuroner i faretruende fart.
Snart kan du ikke finde ud af at binde dine sko, -
- og slet ikke at lave -
- en rumdragt om til noget, -
- som man kan vandre i rummet i.
Kan du hjælpe mig med at gå i rummet?
Hvis man skal forsvinde, kan det lige så godt være med en god udsigt.
Kom nu, kom tilbage. Jeg er klar til at prøve igen.
Din ven Miller burde være tilbage nu.
De kommer ikke tilbage, John.
- Så tager vi selv til Polis. - Bådene er på den gale side af vandet.
Vi klarer det aldrig.
Så venter vi i fyrtårnets bunker.
I fem år?
Vi vil sulte.
Hvem har brug for mad, når man har kærlighed, ikke?
Vi blev visiteret udenfor.
Er jeg ikke tilbage om en time, skal min hær angribe.
Intet ville gøre mig lykkeligere.
Du må være Gaia.
- Jeg er... - Jeg ved, hvem du er...
Wanheda.
Du hjalp mit folk med at finde bunkeren.
- Mange tak for det. - Og du gav Flammen -
til en uværdig konge, som fik den ødelagt.
Jeg er ikke så taknemmelig.
Lad os se hvad det hele handler om.
Efter dig, Wanheda.
- Alle mine fjender samlet på samme sted. - Hvem er de?
- Generalerne fra Træfolkalliancen. - Hun burde have været alene.
Det ville da ikke have været sjovt.
Du dræbte vore folk. Du brændte vore landsbyer.
Alligevel tør du komme her i håbet om fred.
Ikke fred. Overlevelse.
I forsøgte at tage bunkeren til jer selv, alligevel er jeg her klar til at tale.
Træfolkalliancen belejrer templet. Selvfølgelig vil vi snakke.
Og Azgedaalliancen omringer den.
Ingen af jeres folk vil komme indenfor, hvis ikke vi bliver enige.
Krigen er uundgåelig.
Den eneste grund, til vi har ventet, er at Lexa beordrede det.
Den eneste ting, der er uundgåelig, er Praimfaya.
Om seks dage dør alle, som ikke er i denne bunker.
Så må vi hellere komme igang.
Roan.
Vi har talt.
- Nu vil vi kæmpe. - Nej.
Der er plads til 1.200 mennesker herinde.
Vi kunne dele pladsen ligeligt. Alle klaner kunne overleve.
Det er, hvad Lexa ville have ønsket.
Du har ret. Det ville hun.
Og havde hun være her, ville klanerne måske have accepteret.
Men siden der ingen hærfører er til at lede os...
Er der krig.
- Hvad laver du? - Jeg ved, du har flammen.
- Jeg ved, at Octavia gav dig den. - Jeg synes, du skal smutte, Clarke.
Jeg kan ikke lade dem slås om det, der kan redde os.
Ikke engang Wanheda kan forhindre klanerne i dræbe hinanden.
Nej. Men en kommandør kunne.
Selvfølgelig kunne en kommandør det.
Desværre skal vi bruge en Nablida til det.
Gør mig til kommandør.
Den er blokeret.
Som de andre. Men det er denne der skal sprænges.
Hvor mange gasflasker har vi?
- Det mener du ikke. - Vi bruger ikke gas -
- men vand. Jasper er ikke parat til det. - Rolig nu. Lad mig tale med dem.
Bellamy, vi har mere end 400 klar til afgang.
- Våben. - Harpers.
- Hvor mange af dem er bevæbnet? - Aner det ikke. Nogle få.
- DNR? - Genoplives ikke.
Jasper, sænk våbenet. Åben døren.
- Vi kommer ikke ud. - Dette er skørt.
Er I villige til at dø, når der findes en måde at overleve på?
Er de?
Det er lige det. Vi tror ikke, der findes en udvej.
Vær venlig at gå.
Vi spilder tiden. Anbring sprængladningen.
- I kan bruge våben. - Skyd kun hvis der skydes på jer.
- Er det forstået? - Nej. Okay, bare... Bare vent.
Jasper, folk kommer til skade. Jeg ved, at det bekymrer dig.
Ønsker I ikke at nogen kommer til skade... så åben ikke døren.
Vi er parat. Vi bør rydde hallen.
Mr. Jordan, jeg efterlader ikke børene til at dø her.
Du sendte dem herned for at dø.
Forskellen er, at nu har de et valg.
- Og det har du også. - Hvad snakker du om?
Det er, hvad de ønsker.
De er fulde. De ved ikke, hvad de vil have.
Slap af.
- Gør klar til at gå. - Javel.
Hvad? Nej. Det kan du ikke.
Undskyld makker. Bellamy har ret.
Vi kan ikke redde dem, hvis de ikke vil reddes.
Hvis Octavia var derinde, ville du så lade hende blive?
Hvis Octavia var derinde...
Kunne jeg i det mindste sige farvel.
Hvor er Ilian?
Måske er hun stum.
Måske skal vi ikke høre hendes accent.
Det er det, er det ikke? Skairipa.
- I forveksler mig med... - Jeg så dig i Polis.
Du myrdede min ven Terro.
Huggede hans hoved af.
Jeg er ikke den person mere. Kom nu.
Du ønsker ikke gøre det.
Tro mig. Bare forsvind.
Dræb hende!
Det er, den jeg er.
Når forstærkningerne kommer, kan vi samles i vest -
- i templet. - Nej, der er ikke tid.
Vi skal tvinge Boudalankru ud først.
Her og her.
Opstigningshornet.
Flammen blev ødelagt. Hvordan var det muligt?
- Du sagde, du så den. - Den var knust.
Jeg så, hvad de ville have mig til at se.
En ny hærfører er ikke godt for os, Roan.
Vi kontrollerer tårnet. Lad mig stoppe denne opstigning -
- indtil vi ved, hvem denne Natblida er.
Jeg ved, hvem det er.
- Leder du det nu? - Ja.
Flammen valgte mig som dens beskytter. Vores spejdere støtter det.
- Fandt en af dem en Natblida? - Åbenbart.
Hvilken klan er de fra?
Dette er ret usædvanligt, Gaia. Der var ikke indkaldt noget råd.
Der er spørgsmål, der skal besvares.
Gennem mørket -
- overlever flammen.
Kroppen dør -
- men ånden er stærk.
Må ånden vælge klogt.
Ånden har valgt.
Lad kommandøren stige op.
Hvad er dette? Wanheda er ingen Natblida!
Blodet fra kommandørerne...
Er dit blod.
Må ånden vælge klogt.
Håber at kommandørernes ånder vil guide mig.
Opstig...
Løgn på løgne.
- Væk fra denne hellige cirkel. - Der er intet helligt ved dette.
Wanheda gør nar af vores tro.
Jeg prøver at redde os, Deres Højhed.
- Det ved du. - Fordi du tror, vi er vilde, -
- som skal reddes? - Praimfaya er her snart.
Så lad os ikke spilde mere tid. Kom med healeren!
Hvad laver du? Vi ved ikke om det virker. Flammen kan dræbe dig.
- Jeg har intet valg. - Sig det, healer.
Kom nu, fortæl dem hvordan din datter -
- blev til en Natblida.
Gennem videnskab.
- Du gjorde hende til Nightblood? - Ja.
Hvis alle kan blive en Natblida, hvis alle kan tage flammen, -
- så kan vi ikke længere stole på blodet.
Det, vi kan stole på, er sværdet.
Vi har udskudt denne krig længe nok.
Vent.
Wanheda har ret i en ting.
Krig er en dårlig måde at bestemme, hvem der skal overleve.
Du samlede alle dine spejdere til en opstigning, -
- men du undlod den bedste del.
- En konklave. - En sidste konklave.
En mester per klan.
En død i stedet for tusinde.
Og den der vinder får bunkeren.
Til vinderen -
- går byttet.
Træfolket er med.
Vil du kæmpe, eller vil du brænde?
Husk, det er ikke sort regn, men det kan det blive,
- så hold personen med dit tildelte telt i syne til enhver tid.
Det er kun os, der kan redde os selv.
Vi må selv følge stien.
- Det er ikke for sent at skifte mening. - Jo, det er.
Du kan stadigvæk blive, det ved du godt?
- Jeg giver aldrig op. - Tak fordi du forstår.
- Hvor er Monty? - Aflæsser roveren.
Vi efterlader den til dig.
Sagde han ikke farvel?
Pas på ham for vores skyld, vil du det?
Det ved du, jeg vil.
Må vi mødes igen.
Det gør vi ikke.
Hvad der passer dig.
Monty?
Alle er gået. Hvad laver du her?
Jeg elsker dig, Harper.
Har du skiftet mening?
Nej.
- Jeg er her, hvis I skulle skifte mening. - Altid optimist.
Det elsker ved dig. Jeg er glad for, at du blev.
Vær ikke en dødbider. Okay?
Okay. Vi tager de her ting med til fyrtårnet, -
- og ser hvad vi ellers kan finde på øen.
Er I klar eller hvad?
Undskyld tiden, men der er sket noget.
- Ikke kun gode ting. De... - Vi fortæller det på vejen.
Er det alt vi har brug for? Godt. Vi har det.
Hent Raven. Vi har ikke meget tid.
Den brændende død om fem dage.
- Raven. - Har lidt travlt her.
Ja, men alt, der ikke er pakket, skal efterlades.
- Vi skal gå nu. - Jeg går ingen steder.
Hvad snakker du om?
Jeg er døende, Murphy.
Abby sagde, at hvis du ikke brugte din hjerne, så...
Vi er kommet videre.
Tager du ud i rummet?
Ved du, hvordan der er at have kroniske smerter?
Da jeg gik i rummet, var alting godt.
Det vil jeg bare føle igen.
Det er jeg ked af.
Jeg er ked af at gøre det her mod dig, Raven.
Det er ikke din fejl, Murphy.
Jeg kan klare, at miste mit ben, men...
Blive tosset...
Hvad skal jeg sige til de andre?
Fortæl dem...
Fortæl dem, jeg flyder rundt i rummet.
Gå. Overlev.
Det er, hvad kakerlakker gør, ikke?
- Kan vi komme tilbage til arbejdet? - Ja, okay, undskyld.
Okay. Hvor var vi?
Hele byen er en slagmark.
Ingen tidsbegrænsning. Ingen pistoler.
En kriger fra hver klan slås indtil der står en tilbage.
Og vinderens klan får bunkeren. Bare sådan.
Uden pistoler, -
- og uden nogen er trænet til den slags kamp, -
- vinder vi den aldrig.
Vi kæmper, eller vi dør.
Jeg er her for at kæmpe.
Tekstet af SUBSTANCE - Først på DanishBits Få invite: Danishbits.invite@gmail.com