Досега в Стоте: Преди войната, Маунт Уедър
беше военна база, построена в планината.
Добре дошли в Маунт Уедър. Не сте затворници, ние ви спасихме.
Защо да си ходим? - Твърде е хубаво, за да е истина.
Жътвари!
Октавия! - Къде е Линкълн?
Бележете го за програмата Цербер.
Ще го убият. Трябва да направим нещо.
Приятелите ни са отвън, трябва да ги откриеш.
Къде е момичето, което носеше часовника?
Да се размърдаме. - Ще потърся децата.
Аз ще водя мисията. Взимам пленника
да ни показва пътя. - Ще те измъкна.
Ако се бием заедно, ще успеем. Знам, че хората ми ще помогнат.
Не!
Движение! - Водим затворник.
Осигурете периметъра! Групи по трима!
90 метра буферна зона! Отворете вратата!
Колко сте?
Да вървим! - Да я заведем в лазарета. Движи се!
Чакай. - След като обезопасим затворника.
Тя не е затворник. Това е дъщеря ми.
Кларк.
Мамо?
СТОТЕ Сезон 2, епизод 5
Трябва ми солев разтвор и превръзка. Добре.
Видях как корабът се разби. - Не бях на него. Сега съм тук.
Тя добре ли е? - Ще се оправи.
Съжалявам, г-жо. Не знаехме кои са.
Къде беше? - Бърн…
Маунт Уедър. - Земляните са ви завели там?
Не. Планинците. Трябва да измъкнем останалите.
Точно сега няма да можем. - Да, г-жо.
Кларк. - Мамо.
Дали и други са се измъкнали? - Да. Шестима от вас.
Фин и Белами?
Мислех, че са мъртви.
Мислех, че вие сте мъртви.
Мислех те за мъртва.
Не съм.
Сега съм тук.
Благодаря, че дойде.
Казаха ми, че често ходиш в лазарета да питаш за Кларк.
Да. Никой не дава да я видя.
Защото тя вече не е тук.
Кларк избяга.
Опитах се да я убедя, че е в безопасност,
но тя постоянно виждаше врагове, въпреки че беше сред приятели.
Съжалявам. Не искам да съм неучтив, но Кларк не би ни изоставила така.
Ще ми се да беше така. - Защо? Търсите ли я?
Не мога да жертвам хората си,
за да върна някой, който не иска да е тук.
Надявам се, че разбираш. - Да.
Но мога да те оставя да я потърсиш.
Ще мога ли да се върна? - Разбира се.
Джаспър, сега тук е твоят дом.
Можеш да останеш, колкото искаш.
Уведоми ме, когато решиш.
До края на пътуването ни към земята.
Сър! Затворникът отказва вода.
Ако не пиеш, ще умреш.
А ако умреш, няма да можеш да ми помогнеш да спра убийствата.
Защо мислите, че иска убийствата да спрат?
Вярвам, че нямаше да оцелеят, биейки се през цялото време,
ако е имало по-добър начин.
Хайде. - Съжалявам за въжето.
Тогава ме развържи.
Поне знаем, че може да говори.
Ще ми се да можех.
Знаех си, че не разбира какво казваме.
Това е тактика. Ако мислим, че не говори английски,
няма да очакваме да ни каже нещо. - Тогава, сър, защо да очакваме
да ни заведе при командира си, а не в капан?
Не очакваме. И това му е хубавото.
Дали иска да ни убие, или да ни помогне да постигнем мир,
и в двата случая, в негов интерес е
да ни заведе в лагера си.
Мислех, че си изхвърлена от Съвета.
Това е значката на канцлера.
Чакай, ти? - Да.
Телониъс не успя, а Кейн замина преди два дни
да сключва мир със земляните, за да върне теб и останалите.
Казах ти. Земляните не са ни хващали.
Колко време съм спала? - Около 10 часа.
Кларк, по-полека. Прекалено рано е.
Мамо, трябва да се изправим срещу Маунт Уедър.
Колко охрана имаме? Къде са Фин и Белами?
Кларк, моля те. Трябва да почиваш. - Няма нужда. Добре съм.
Няма нужда да ме защитаваш.
Трябва да спася приятелите си.
Г-жо! Движение в северните гори.
Земляни? - Не мисля.
Здрасти. - Чаках тук цяла нощ.
Аби каза, че трябва да поспиш.
Рейвън, аз… - Гадно е, но ще се справя.
Отворете вратата!
Оръжия! - Дай си оръжието.
Оръжията обезопасени.
Белами.
Върви, ще те настигна. - Добре.
Познавам те. От промишлената станция.
Къде са другите? - Няма други.
Намерих я на ден от тук. Няма оцелели. Има много запаси.
Заведи я в лазарета.
Мислех, че никога няма да видя нещо такова.
Радвам се, че си добре.
И аз.
Колко има с теб?
Николко.
Къде е Фин?
Търси те.
Преброих 26.
Аз 28.
Тези хора не приличат на воини, Фин.
Има деца. Старци. Няма място,
където да държат приятелите ни. - Може да са под земята.
Ще чакаме да се стъмни. После влизаме.
Фин, не знаем дали нашите са тук. - Тук са.
Или поне са били. - Ами ако сме закъснели?
Вероятно вече са мъртви. Трябва…
Успокой топката.
Колко муниции имаме?
Май те харесвах повече като миротворец.
Не виждам защо Цинг те е избрала.
Не се тревожи. Първата доза е най-гадна.
Не знаем нищо за хората в Маунт Уедър.
Колко са, на какво са способни…
Според Кларк, нашите там са 47. Засега са добре.
Не ми харесва да ги оставяме там, но тя е права, имаме малко време.
Ще проучим Маунт Уедър и ще пратим екип след Кейн.
Трябва да му кажем за децата.
А Фин Колинс и Джон Мърфи?
Какво? Не. Не може просто да ги игнорираме.
Скъпа, нямаме достатъчно хора за две спасителни мисии
и за защита на лагера. - Мамо, те са в беда.
Или ще ги убият, или ще влошат нещата със земляните,
а те ни трябват да спасим нашите. - Знам, че е несправедливо.
Приоритетът ни трябва да е канцлер Кейн,
ако има някаква надежда за мир.
Искате мир, а убихте единственият землянин,
който щеше да ни помогне. - Съжалявам.
Решението е взето.
Съжаляваш?
Фин и Мърфи са някъде там да търсят дъщеря ти
с оръжия, които ти ни даде, а сега тя е тук
и ти просто ще ги изоставиш?
Ако не можеш да отделиш охрана,
ние познаваме терена, имаме карта. Сами ще го направим.
Категорично не. Току-що се върна.
Аби!
Съжалявам, трябваш ни в лазарета.
По-добре върви.
Бърн?
Никой да не напуска лагера. - Да, г-жо.
Ще ни трябват оръжия.
Направих ти още патрони.
Майка ми оперира ранен, а екипът, който ще последва Кейн, тръгна.
И ние трябва да тръгваме. - Намери ли Октавия?
Не. Аз те открих. Няма да тръгваш без мен.
Фин и Мърфи тръгнаха към селото на Линкълн.
Била съм там. А ти? Тя? - Свърши ли?
Какво е това? - Багажът ти. Ти водиш.
Не бързай толкова, Покахонтас.
Нали каза, че е уредено? - Така е.
Изключи я, Уик.
Действайте.
И ти му вярваш? - Да. Кларк ни изостави, Монти.
Престорила се е на луда
и е избягала от лазарета. - Трябва да я последваме.
Къде отиваш? - На спускача, като за начало.
Чух. Тръгвате ли? - Да. Тръгваме.
Не. Не тръгваме. - Какво би направила Кларк?
Не, не можеш. Много е опасно.
Не се тревожи. Аз съм страхливец.
Не си. Ти си умен.
Не можеш да я върнеш.
Монти е прав. Щеше да тръгне след мен.
Защо толкова ме е страх да направя същото?
Какво… Радиация.
Херметизацията е нарушена.
Но как? - Не знам!
Какво ще правим? - Не! Не!
Помощ!
Някой да помогне!
Помощ! Някой да помогне!
Температурата й е 39 ° и се покачва. Кръвно - 180 на 120.
Степен на изгаряне 75%.
Стандартното лечение не върши работа. - Чакай. Какво значи това?
Има ли нестандартно лечение?
Има нещо, което може да опитаме.
Тогава какво чакате?
Необичайно е.
Вие сте били в космоса,
кръвоносната ви система е развила способността
да филтрира радиацията от кръвта ви.
Сега е само теория, но ако кръвта на Мая циркулира
през твоята система… - Би могла да оздравее.
Какво ще стане с него? - Не съм сигурна.
Познавам този поглед. Дори не си помисляй.
Много е опасно.
Ще го направя.
Последният път, когато те видях, затваряше вратата на спускача.
Така трябваше.
Ти наспа ли се?
Няма проблем. Ще спя като намерим Фин.
Не си го виждала напоследък, Кларк.
Загуби теб, другите, войната, и това го промени.
Уби землянина, който ни направи картата.
Дръпна спусъка, без да му мигне окото.
Не ми звучи като Фин.
Така е.
Видях на какво е способен
и пак го пуснах с Мърфи и два автомата.
Сигурна съм, че така е трябвало.
Когато се върнахме на спускача,
нямаше никой и решихме, че са били земляните.
Разбира се. Не би могъл да знаеш за планинците.
Никой не би могъл.
След колко време, вместо да ти дадат торта,
те закачат на кука, за да изцедят кръвта ти?
Не знам, но нямаме много време.
Добре. Първо намираме Фин, после хората ни в Маунт Уедър.
И Линкълн.
Достатъчно спахме.
Какво правиш? Това не беше част от плана.
Промяна в плана.
Това е тяхната храна.
Пожар! Пожар!
Разсейване? Не е зле.
Да тръгваме.
Нападат ни!
Трябва да бягаме! - Не мога.
Те ще избият хората ни. - Ще убият нас!
Кой е главният тук?
Ще попитам пак. Кой е главният?
Запазете спокойствие.
Лидерът ни не е тук. Може да се договаряте с мен.
Няма да нараним никого. Просто искаме хората си.
Не държим хората ви.
Тогава не бихте имали против да огледаме.
Виждаш ли? Казах ти, че ще е по-добре.
Тялото ти вече го желае.
Сега.
15 секунди.
Това е почти рекорд.
Този е чистокръвен.
Вдигни му дозата. Шоково лечение на всеки 2 часа.
Когато започне да се бои от звука, минаваме към фаза 2.
Сигурен ли си?
Погледни я. Знам, че я харесваш,
но кръвта й ще се движи в твоето тяло.
Какво става?
Трябва да го направим сега.
Джаспър. - Не мога да я оставя да умре.
Действайте.
Малко ще те заболи.
Малко?
Какво е това? Какво става?
Нищо. Чувствам се добре.
Мая беше силно упоена.
Ти, разбира се, ще чувстваш същото.
Съвсем нормално е.
Ако не си го правила преди, откъде знаеш?
Прав си. Трябваше да кажа "предполагам".
Това ще отнеме време. Защо не се върнеш в стаята си?
Ще те повикам, когато се събуди.
Мамо, надявам се, че разбираш…
Знаеше ли?
Не.
Разбира се. Седни. - Кажи ми къде са отишли
и няма да имаш проблеми. - Аби, аз…
Някой ги е пуснал през оградата. Някой им е дал оръжия.
Не знам за какво говориш.
Тя си мисли, че заради преживяното се е променила,
но все още е дете.
Грешиш, Аби.
Порасна в мига, в който я изпратиха тук да умре.
Отваряйте си очите! - Да, сър.
Сър, това е лоша идея.
Зависи докъде искаш да стигнеш. - Сър?
Ако греша, нека само един от нас умре.
Връщайте се. Това е заповед.
Да, сър.
Да вървим.
Ножът ти също.
Нека това бъде първата стъпка към мира.
Пак се срещаме.
Стой мирен.
Казах ти, хората ви не са тук.
Млъкни.
Намери ли нещо?
Фин!
Фин, отговори ми. Добре ли си?
На колене! На колене, веднага!
На колене!
Фин!
По-полека.
Какво сте направили с тях?
Фин! Хайде. - Дрехите им са тук!
Те са тук!
Фин! - Ти си ги убил!
Не! Стойте мирни!
Приятелите ти не са тук.
Видях един, Октавия. Беше сама.
Тези хора са боклукчии, Фин. Може просто да са намерили тези неща.
Фин, спри! Спри! Погледни ме. - Махни се от мен!
Фин, не го прави.
Да се махаме оттук, докато още можем.
Фин.
Моля те.
Ето го.
Кой е пътят към селото?
Жътварите дойдоха от там.
Не можах да го спася, Бел.
Не можах.
Фаза едно завършена. Започваме фаза две.
Една доза.
Кой иска още?
Добре дошла отново. - Какво стана?
Херметизацията бе нарушена.
Никой, болен колкото теб, не се е връщал.
Как се чувстваш? - Чудесно.
Как е възможно?
Джаспър ти спаси живота, Мая.
Може ли да поговорим отвън?
Казах ти, че си смел.
Беше спешно. Нямаше да успеем.
Очакваш да ти повярваме?
Сър, съжалявам, че се допитах до вас, но това проработи.
Как е пациентът? - Възстановяването й е чудотворно.
Имах предвид Джаспър. - Ще се възстанови, както ви уверих.
Наруши пряка заповед от президента да не експериментираш с тези деца.
Г-н Президент, защо ги доведохме, ако няма да ги използваме?
Не е твоя работа. - Не трябва ли да си долу
с твоите чудовища? - Те не са чудовища, а войници.
Благодарение на нас можеш да се правиш на лекар в твоя си свят.
Спрете и двамата. Имаме работа.
Моята е да ви командвам. - Да, сър.
Мога да кажа, че първият опит бе успешен.
След видяното тази вечер,
нямаме избор, освен да продължим с 47-те.
Това е всичко, д-р Цинг.
Кажи ми за радиационния теч.
Системата за филтриране се повреди, но системата за задържане работеше.
Неизправност? - Ще погледна.
Върви да рисуваш, татко.
Аз ръководя охраната. Ще приключа с това.
Имаш да взимаш важно решение.
Ти какво щеше да направиш?
Аз?
Щях да ги използвам. - Просто така?
Нашите хора са по-важни, нали?
Това, че дрехите им са тук, не означава нищо.
Защо той каза, че приятелите ни са тук?
Едноокият ли? Защото ти го заплаши с пистолет.
Едноокият мъж. Видял си Делано -
този подлец и крадец.
Той и хората му бяха изгонени. Ти си неговото отмъщение.
Това има смисъл. Фин, трябва да вървим.
Веднага! Трябва да тръгваме!
Не!
Той просто се опита да се измъкне!
Хайде.
Фин!
Фин! Трябва да вървим!
Погледни ме. Трябва да вървим.
Фин! Спри!
Фин!
Фин, хайде! Трябва да вървим.
Артигас.
Открих те.
Превод: goranovab http//subs.sab.bz