Tidigare på The 100...
-Bellamy, gör det inte! -Det här är ditt fel.
-Han förtjänar att dö! -Nej!
Vi bestämmer inte vem som lever eller dör!
Exodusskeppet är fortfarande uppkopplad till alla våra system!
Om det lyfter kommer Arken att falla samma
-och alla ombord kommer att dö! -Avlyftning!
Ni påbörjade ett krig som ni inte vet hur ni ska avsluta.
Du har ingen aning om vad ert folk har ställt till med.
-Vi var tvungna att stoppa attacken. -Ni har inte stoppat någonting.
Clarke, kom igen!
Clarke!
-Ta bort honom och döda honom. -Nej! Nej Nej!
Nej!
Vi har gått igenom alla simuleringar.
Varenda möjlig justering av systemen har gjorts.
Den svåra men enda sanningen är att inom 51 timmar,
kommer liv på Arken...
...inte längre vara möjligt.
Jag kan bara ta tröst i en fantastisk sak.
Och det är att de överlevande barnen av The 100
har visat sig vara tuffare
än vi någonsin kunnat ha förvänta oss.
Vårt arv kommer att leva vidare.
Och det...
är jag inte bara tacksam för...
...men jag är också stolt över det.
Så vad säger vi till våra medborgare nu?
Vad ska vi ta oss till?
Leta inom er själva.
Acceptera ert öde.
Under tiden,
tänker jag se till att alla resurser på Arken är tillgängliga till alla.
Inga fler ransoner.
Vad vi har, tillhör oss alla.
-Är du okej, Abby? -Ja.
Jag har en patient, hon... sårades i explosionen.
Jag måste gå.
Chefen, är det smart att slösa bort ransonerna när vi inte är säkra?
Men vi är säkra på det.
Jag kan inte bara sitta och inte göra något.
-Jag måste komma på en lösning. -Vänta.
Jag vet att det här är svårt att acceptera.
Men om du vill spendera tiden som är kvar
med att gå igenom simuleringarna igen, så visst, varsågod.
Jag tänker dock spendera tiden...
...med familjen och en flaska 97-årig scotch.
Kom igen nu. De här rävgrytena kommer inte att grävas av sig själva.
Vi får hoppas att landminorna verkligen kommer att fungera.
Allt krut som vi slösar på det här kunde vi använda till fler granater.
Vill du komma hit och testa en?
Gulligt. Jag vill ha hela den här sektionen är minerad i morgon bitti.
-Sen tar vi södra sidan. -Hallå där!
Jag sa ju att vi ska ut och leta efter Finn,
Clarke och Monty i morgon.
Och jag sa till dig att ingen går ifrån lägret.
Jag pratar med dig! Vi kan inte bara överge vårt folk!
Om du vill vara deras ledare borde du visa dig att du bryr dig.
-Vad fan var det där? -Vad skjuter ni på?
-Hallå där! -Jag kan inte se något!
Vad fan är det för fel på dig?
Förlåt, jag somnade. Jag har stått vakt hela dagen.
Vi har alla stått vakt hela dagen!
Den där kulan betyder en jordsling mindre som dör.
-Bell, du börjar skrämma folk. -De borde vara skrämda!
Bomben på bron gav oss mer tid att göra oss redo!
Men nu är tiden ute!
Jordslingarna är redan här,
och väntar på att vi ska gå ut så de kan ta dö på oss en och en!
Clarke, Finn och Monty är borta.
Förmodlingen döda.
Och om ni också vill dö kan jag inte stoppa er!
Men inga vapen lämnar lägret!
Det här lägret är det enda som håller oss vid liv!
Tillbaka till era arbeten!
Din vänstra sida är sårbar.
Mina skyttar sitter i träden och har order att döda fienden.
Du är väl inte min fiende, Tristan?
Så det här är hon som håller på att vinna över dig?
Vem är du?
Det är jag som har kommit hit för att slakta ditt folk.
Har befälhavaren skickat dig?
Din grupp tillhör mig nu.
Mina poliser är hungriga.
De håller till vid floden.
Gå och mata dem!
Vi ger oss av till inkräktarnas läger så fort solen stiger upp.
Jag ska se till att snabbt få gjort det du inte klarade av.
Genom att börja med henne här.
-Här borta. -Signalbrand!
Slaktarna.
-Säg till dem att vi har sett det. -Skynda på!
Jag skickar ut min snabbaste riddare för att varna befälhavaren.
Nej, det har vi inte tid med.
Döda fången och ta er till floden.
Är pojken död?
-Bra. -Finn!
Döda flickan och kom efter.
Tror du inte att jag också vill söka efter dem?
Om det var du som var där ute,
tror du att Monty, Clarke och Finn skulle gömma sig bakom murarna?
Nej. De skulle leta efter mig,
och då skulle de också dö.
Jag gör vad jag tycker är bäst för gruppen.
Intressant att du inte tänkte så när Octavia var försvunnen.
-Vad håller du på med? -Mera krut till ditt minfält,
chefen.
Vatten! Snälla!
Jag går och hämtar det.
KRUT
Vatten...
Det här är för att du tillverkade snaran som de hängde mig med.
Säg hej till Connor från mig.
Han slutade andas och jag... försökte hjälpa honom.
Murphy, lägg ner vapnet.
Han försökte döda mig.
-Rör dig inte! -Okej.
Okej.
Allt är okej.
Nej, det är det inte.
Du vet vad som kommer att hända mig om du berättar för Bellamy.
Berättar vad för Bellamy?
Ge mig radion, Jasper.
-Murphy har ett vapen. Han dödade-- -Håll käften!
Murphy, vad fan håller du på med?
Murphy!
Murphy! Öppna dörren för i helvete!
Om du försöker spela hjälte kommer Jasper att dö.
Herregud!
Jag fattar inte hur...
Lincoln räddade livet på mig.
Han dödade en av sina egna för att göra det.
Signalbranden?
Var det ni?
Vi behövde något som distraherade dem.
Jag tror att det fungerade.
-Inte tillräckligt. -Vad betyder det där?
Det betyder att Anya vet att Clarke inte är död.
Vi måste skynda oss.
Vi får hoppas att de följer efter hästen.
-Men vad gör vi nu? -Nu springer vi!
Kom igen! De ligger här uppe!
-Vad då för något? -Ett ställe där de inte kommer efter.
-Vänta. Vart leder den någonstans? -Överallt.
Det ligger en tunnel nära ert läger. Om vi tar oss igenom,
borde vi kunna vara där innan Tristan.
Gå nu.
Gå!
Lincoln!
Anya, nej!
Vi vet var de är på väg.
Om inte gruvan tar död på dem först.
Kom igen!
Abby, blodtrycket sjunker till 96 över 55.
Vi borde inte ha öppnat henne igen.
-Vi var tvungna för att rädda henne. -Rädda henne, varför?
Hon kommer att dö om två dagar ändå. Det kommer vi alla!
Hennes hjärta har stannat!
En till epi-ampull.
Påbörjar återupplivning.
-Vi kan inte ge henne mer adrenalin-- -Ransoneringen gäller inte längre.
-Ge mig adrenalinet för fan! -Det finns inget mer adrenalin!
Vi har använt allt!
Kom igen! Kom igen, andas!
Du måste släppa henne.
Jag misslyckades. Jag misslyckades.
Du gjorde så gott du kunde.
Det gör du alltid.
Hon kommer att hata mig i resten av livet.
Hon skyller på mig för att hennes far dog.
Jag kommer aldrig att kunna ändra på det nu.
Kommer aldrig att kunna krama henne igen.
Kommer inte att kunna skydda henne.
Clarke hatar dig inte, Abby.
Hon är bara...
Hon är bara envis.
Precis som hennes mor.
Du gav henne det.
Det är så du skyddar henne nu.
Och det är vad som kommer att hålla henne vid liv på jorden.
Tack, Jackson.
Gå härifrån nu. Gå du.
Flytta på er! Jag hörde just att Murphy håller Jasper som gisslan.
Ja. Södra rävgrytet klart?
Va? Bellamy, min vän är där inne med en mördare.
Se dig omkring. Ingen jobbar längre.
Om jordslingarna attackerar nu kommer vi alla att dö.
Murphy, om du rör Jasper svär jag på heder och samvete,
-att du dör! -Octavia, jag ordnar det här!
Jasså? För det ser inte ut som om du gör något alls.
Bellamy. Du har rätt.
Det finns en lös panel på baksidan.
Om jag kan öppna den kan vi ta oss in genom golvet.
Bra. Sätt igång.
Förlåt.
Murphy, jag vet att du kan höra mig.
All vår ammunition och mat är på mittersta våningen. Det vet du.
Du gör oss sårbara mot en attack. Jag kan inte låta det hända.
Om du inte har märkt det ännu så är det inte du
som bestämmer just nu.
Kom igen, Murphy. Du vill inte skada Jasper. Du vill skada mig.
Så vad är det du föreslår?
Hur vore det om du byter ut honom mot mig?
-Nej! -Allt du behöver göra
är att släppa honom och låta mig ta hans plats.
-Hur då? -Bellamy!
Om du gör det kommer han att döda dig.
Om jag inte gör det kommer han att döda Jasper.
Enkelt. Du öppnar dörren,
jag går in och han går ut.
-Bara du, Bellamy! Obeväpnad! -Ta den här.
Tio sekunder kvar, sen skjuter jag Jasper i benet!
-Ett. -Raven hitttar ett sätt
-att få ut dig på. -Jag kan ta hand om Murphy.
Se till att alla går tillbaka till sina jobb. Jordslingarna är på väg.
-Fyra! Fem! -Jag är här!
Jasper. Är du okej?
Du hade rätt. De följde inte efter oss.
Skördarna använder de här tunnlarna.
Tristan skulle aldrig riskera att behöva möta dem.
Vad fan är en skördare?
Låt hoppas att ni aldrig får reda på det.
Vi måste fortsätta.
Lincoln! Du har blivit skjuten!
Låt mig få ta en titt.
Jag har kämpat med värre skador än den här.
Vi kämpar inte just nu.
Jo, det gör vi visst det.
Varför hjälper du oss?
Det här kan inte bara handla om Octavia.
Okej, berätta inte då. Ge mig din kniv.
Värm upp bladet.
Du kan behöva något att bita i.
Ert folk är så svaga.
Om ni inte lär er att bli mer--
Vad mitt folk gör mot ert
är inte rätt.
-Vad häftigt. -Sluta tänka som en mekaniker.
Hitta något som jag kan skjuta igenom.
Denna mekaniker tänker
-kortsluta dörren. -Där är luckan.
Låsen sitter ovanför. Glöm det.
Tusan också!
Han är däruppe på grund av mig!
Hjälp mig hitta dörrens strömkrets.
Vi förlorade Clarke.
-Vi kan inte förlora Bellamy också. -Jasper, håll käften!
De befinner sig just under oss.
Bra.
Jag kan skjuta rakt genom golvet.
Jag måste bara ta reda på var Murphy befinner sig.
Dålig idé.
HYDRAZIN MYCKET BRANDFARLIGT
Herregud! Det finns tonvis av det.
Till motorns avfyrningsblad på vägen ner.
-Vi kan tillverka fler bomber. -Ja.
Kom ihåg det till senare.
Från och med nu, inget skjutandes. Fattar du det?
Det är bra.
Men gör som jag säger då.
Bellamy?
Bellamy, är du okej?
Vill du att hon ska veta att du lever?
Börja knyta.
Bellamy, hör du mig?
Jag är okej.
Bara ett löst skott.
Sluta oroa er för mig och gå tillbaka till era jobb. Allihop.
Och säg till Raven att skynda sig.
Okej, nu räcker det.
Bind ihop de här två.
Öppna den där dörren.
Okej. Upp med dig och kasta hit det.
Vad är det du vill höra?
Vill du att jag ska be om ursäkt? Jag...
Jag ber om ursäkt.
Du har fel, Bellamy.
Jag vill inte att du säger något alls.
Jag vill att du ska få känna vad jag kände och sen...
Sen vill jag att du ska dö.
BATONGEN
Vad gör ni två där borta? Kom igen.
Nu ska vi träna inför festspelet till sammanhållningsdagen.
-Stationerna-- -De andra stationerna.
De andra stationerna såg detta och ville också vara tillsammans.
-Bra gjort. -När alla stationerna hade förenats,
-kallade de sig Arken. -Bra jobbat, Wells.
Pappa, hur lyckades Arken hålla sig i rymden?
Bra fråga.
Genom att hålla sig ifrån jordens tyngdkraft.
Min pappa säger att det är på grund av propellrarna.
Ja, din pappa har rätt, Clarke. Vi har propellrar runt hela Arken.
Alla stationer har propellrar.
De ser till att vi snurrar så vi har vår egen dragningskraft.
De hjälper oss att åka i omloppsbana och hjälper oss att styra.
Ja.
Om du aldrig har varit här nere hur kunde du kartlägga det?
Krigets kvarlevor.
Vad är det där?
Skördare.
Stampa ut den.
Lägg den runt nacken.
Det här är inte klokt. Jordslingarna kan--
Nej!
-Vi måste göra det här nu. -Jag jobbar så fort jag kan.
Ledningarna till dörren är ihopblandade med tändningssystemet.
Om jag kortsluter fel vajer kommer det sluta illa.
Lägg den runt nacken.
Nöjd nu?
Du är så modig, eller hur?
Du kom in hit och trodde att du bara skulle vända på allt,
att du var starkare än mig, att kanske någon av dina vänner
skulle komma och rädda dig?
Men vad säger du nu, Bellamy?
Det här kan inte vara den enda vägen. Titta på kartan igen.
Om ni vill hinna hem innan Tristan slaktar ert folk,
är det här den enda vägen.
Clarke!
Vagnarna.
Vad i helvete är det här?
Tunneln till höger tar er till skogarna nära ert läger.
Ta den här.
-Vad ska du göra? -Jag ska locka bort dem.
Vänta tills de följer efter mig.
Då springer ni.
För Octavias skull.
Vänta ett ögonblick.
Om de tar dig kommer de att döda dig.
Ta hand om er själva bara.
Tristans poliser kommer att vara vid era grindar vid solnedgången.
Men han kommer att skicka ut riddare innan dess, scouter.
Ni måste alla vara försvunna innan de kommer dit.
En av dem är på väg hit.
Var ska vi ta vägen?
I min bok finns det en karta.
Försök att ta er till östra havet. Det finns en stam där.
Stammens ledare heter Luna, hon är min vän.
Säg till henne att jag har skickat er.
Tack.
Se bara till att Octavia kommer därifrån.
Kom igen!
Herregud! Såg du det där?
Clarke, vi måste fortsätta röra på oss.
De lever.
Herregud!
Clarke, akta dig!
De kommer tillbaka.
Finn? Kom igen, vi måste skynda oss. Upp med dig. Upp!
Jag måste säga det, Bellamy.
Du lyckades lura alla.
De ser verkligen upp till dig.
Nästan lika mycket som de ser upp till Clarke.
Ja, men vi vet ju sanningen, eller hur?
Du är en vekling.
Det insåg jag den dagen du sparkade bort lådan under mig.
Jag tror jag har det.
Ut med dig.
Var redo när den öppnas.
Men du ville bara ge folket vad de ville, eller hur?
Jag borde ha stoppat dem.
Ja, men det är lite för sent för det nu.
Tror du att de bara tänker låta dig gå härifrån?
Jag tror att prinsessan är död.
Och jag vet att kungen kommer snart att dö så vem blir den nya ledaren?
Jag. Så ska det bli.
Och jag kommer nog behöva döda din jordslingälskande syster.
Jag antar att det där är hon nu.
Att använda händerna är fusk.
Mina var bundna, kommer du ihåg?
Raven, du lyckades!
Bell, vänta bara!
-Bell, andas! -Andas! Kan du andas?
Kom igen!
Du är okej. Du är okej.
Raven, han är okej!
Murphy!
Murphy! Det är över nu!
Murphy!
Det finns bara en väg ut härifrån nu!
KRUT
Ska vi slå vad?
-Det här stämmer inte. -Vad fan var det där bakom oss?
Varför höll de dem vid liv?
Jag lovar och svär att ju mer vi får reda på saker här,
ju mindre vet vi.
Du, vänta!
Han skulle ha dödat oss.
Du var tvungen att göra det.
Det har vi alla gjort.
Jag borde ha kämpat för dig.
-Finn, inte nu. -Clarke.
Jag älskar dig.
Jag är förälskad i dig.
Du krossade mitt hjärta.
Förlåt.
Jag--Jag kan bara inte.
-Det kom från lägret. -Vi har kommit för sent.
Murphy!
Killen vet hur man ställer till en show när man smiter ut.
-Ska vi springa efter honom? -Nej.
Jordslingarna kommer att ta hand om Murphy.
Vi ska ut och leta efter Clarke, Finn och Monty.
Du och Raven hade rätt.
Vi överger inte våra egna.
Två gevär, du och jag, det är allt.
Raven stannar här och bygger upp vårt motstånd.
Vi har förlorat en hel dag på grund av det här och allt krut.
-Raven! -Nej, vänta.
Du, jag bara...
Tack.
Långt ifrån vad fan vi än vill.
Alla skyttar, någon befinner sig utanför södra muren!
Vänta! Skjut inte!
Det är Clarke och Finn, öppna grinden!
Öppna grinden!
Skynda på! Skynda!
-Clarke och Finn, de är tillbaka! -Stäng grinden!
Vi hörde en explosion. Vad var det som hände?
-Murphy hände. -Tack gode gud! Var har ni varit?
-Var är Monty? -Är Monty borta?
Clarke, vi måste sticka nu. Allesamman!
En hel armé med jordslingar olikt något annat vi har sett tidigare,
är på väg hit. Vi måste packa allt vi kan och springa härifrån.
Så fan heller. Vi visste att det här skulle hända.
-Bell, vi är inte beredda. -Men de är inte här ännu.
Vi har ännu tid att förbereda oss.
Var skulle vi ta vägen dessutom?
Var kan vi vara tryggare än bakom dessa murar?
Det ligger ett hav österut. Folket som bor där kommer hjälpa oss.
-Vi mötte Lincoln. -Ja.
Menar du att vi ska lita på en jordsling?
Det här är vårt hem nu!
Vi har byggt det själva med våra egna händer!
Våra döda ligger begravda bakom den där muren i den här jorden!
Vår jord!
Jordslingarna tror att de kan ta det ifrån oss.
De tror att bara för att vi kom hit från himlen,
har vi inte rätt att vara här.
Men de glömmer något viktigt.
Vi är på jorden nu.
Och det betyder att vi är jordslingar!
Ja!
-Jordslingar med gevär! -Precis!
Jag tycker vi låter dem komma.
Bellamy har rätt.
Om vi sticker kommer vi kanske aldrig att hitta något som detta igen.
Och vem vet, i den här världen...
...kommer vi kanske bemöta något ännu värre i morgon.
Men det förändrar inte saken att
om vi stannar här kommer vi att dö ikväll.
Så packa era saker.
Ta bara vad ni kan bära.
Nu på en gång!
Var är han?
Hjälp mig?
Vänta, det är Raven!
Raven!
-Murphy sköt henne. -Ta henne till skeppet.
Clarke! Att gå härifrån är ett misstag.
-Det är bestämt. -Grupper tar inte bra beslut.
Fråga bara Murphy.
Ledare gör vad de tycker är rätt.
Det gör jag.
Vad händer om vi gör oss av med sektionerna tre till sju?
Chefen, vi har gått igenom det scenariot två gånger.
Det finns inga mer alternativ.
Jag skulle verkligen vilja umgås med min fru nu.
Kanslern på bryggan.
Som du var, Sinclair.
-Något att rapportera? -Nej, chefen.
Inget som vi provat kan rädda Arken.
Har ni provat att inte rädda den?
Vad pratar du om?
Jag pratar om att åka hem.
Som jag ser det så har vi två alternativ...
Dö i rymden,
eller förmodligen dö genom att försöka ta oss till jorden.
Vi har inget Exodusskepp kvar, chefen.
Där har du fel, Kane. Vi har ett kvar.
Den heter Arken.
Sinclair, var god och förklara vad som skulle hända
om vi använder propellrarna som håller Arken i omloppsbana
att föra oss in i atmosfären istället.
Arken skulle bryta samman,
first till de tidigare 12 stationerna,
och sen ytterligare, allt eftersom trycket blir värre.
Nittiofem procent av skrovet skulle explodera på vägen ner.
Tror du att du är smart nog att lista
ut vilka fem procent som skulle hålla?
Ska vi verkligen göra det här?
Ta Arken till jorden?
Har du någon bättre idé?
Vad säger du, Abby?
Är du redo att träffa din dotter igen?
FORTSÄTTNING FÖLJER...