Jag föddes i rymden.
Jag har aldrig känt solen i ansiktet
eller andats riktig luft, eller flutit på vatten.
Det har ingen av oss.
Under tre generationer har Arken hållit de som finns kvar
av den mänskliga befolkningen vid liv, men nu är vårt hem döende,
och vi är människans sista hopp.
Ett hundra fångar har skickats ner på ett desperat uppdrag till jorden.
Vi är alla här för att vi har begått olika brott.
På jorden finns det inga lagar.
Det enda vi behöver göra är att överleva.
Men vi kommer att prövas av jorden,
och dess hemligheter, men mest av allt av varandra.
Tidigare på "The 100."
Vi vet att de har landat men kommunikationen fungerar inte.
Det här armbandet skickar era livstecken till Arken.
Om ni tar av er dem kommer Arken tro att vi är döda.
Det är det som är poängen.
Man har släppt ner er här som labbråttor för att dö,
så varför hjälper ni dem?
-Kanslern har blivit skjuten. -Vi har identifierat skytten.
Bellamy Blake.
Jag har gjort något de kommer att döda mig för när de kommer ner hit.
Ser du toppen därborta? Det är Väderberget.
Det ligger en radioaktiv skog mellan oss och nästa mål mat.
Vi klarade det!
Vi är inte ensamma här.
Clarke! Kom igen.
Monty.
Kom igen! Vi måste sticka!
Monty, upp med dig!
Vilka var de?
Vad är de?
Det är helt kört för oss.
Jasper. Han är vid liv.
Clarke, vänta. Vänta!
Vänta. Håll dig ifrån träden.
Han har varit här.
Nej. Var är han?
De tog honom.
-Låt höra, Jackson. -Rykten har börjat spridas.
Vittnen såg leveransskeppet skickas iväg.
Folk kommer snart att förstå
att vi har skickat The 100 till jorden.
Låt rådet oroa sig för befolkningen.
Du måste koncentrera dig på att återfå kommunikation med barnen.
Hur många mörka brickor har vi?
Tjugotre. Vi har tappat dem i stadig takt under hela dagen.
Abby, de här är annorlunda.
Livstecknen stiger under en längre tid innan de dör ut.
Det verkar vara en smärtreaktion.
Det är vad man kan räkna med att se när man utsätts för radioaktivitet.
Jag vet vad det verkar vara, Jackson, men det finns en annan förklaring.
Vi har bara inte kommit på vad det är ännu.
Kanslern är här.
Min son.
-Vi har skickat ner dem för att dö. -Nej.
Vi skickade ner dem för att överleva.
För att ta reda på om vi kan överleva där
-så att vi alla kan överleva. -Abby, sluta.
Jag vet att det här är svårt,
men vi har inte tid för falska hopp.
Rymdstationen är döende, och ingen överlever på jorden.
Det är vad armbanden visar.
Vi vet inte vad de visar oss ännu.
Thelonious, lyssna på mig.
Snälla, lita på mig.
Det kan hända att barnen är helt okej,
inklusive Wells.
Ta honom!
Snyggt jobbat!
Jag har den, jag har den!
Kom tillbaka hit!
-Rör på dig! -Ta den!
Såg du det där?
Var fick du tag på kläderna?
Begravde de två ungarna som dog när vi landade.
Smart. Du, nu tar jag över här.
Det finns alltid en marknad för...
Vi delar med oss beroende på vad vi behöver, precis som hemma.
Du fattar fortfarande inte, eller hur, kanslern?
Det här är vårt hem nu.
Din fars regler gäller inte längre.
Nej, nej, nej, Atom, vänta nu.
Vill du ha det tillbaka? Ta det då.
Ta stövlarna!
Är det såhär du vill ha det? Kaos?
Vad är det för fel med lite kaos?
Bellamy.
Lyssna här bara. Vi vill ju att Arken ska tro
att jorden tar livet av oss, eller hur?
Tänkte bara att det verkar bättre om vi våndas lite först.
Släpp henne!
-Du kan inte stoppa det här. -Stoppa det?
Det här är bara början.
Slagsmål!
Fattar du inte att du inte kan kontrollera det här?
Du är död.
Vänta.
Rättvis kamp.
Plocka upp den.
-Kom igen, sätt igång. -Nu kör vi.
Det här är för min far!
Släpp den!
Wells!
Släpp honom!
-Oj då. -Nu räcker det, Murphy.
Octavia. Är du okej?
Ja.
Var är maten?
Vi kom aldrig till Väderberget.
Vad i helvete hände därute?
Vi blev attackerade.
Attackerade? Av vad vad då?
Inte vad. Vem.
Det visar sig att när sista mannen från jorden dog på Arken,
var han inte den sista jordlingen.
Det är sant.
Allt vi trodde att vi visste om jorden är fel.
Det finns människor här, överlevande.
De goda nyheterna är att det betyder att vi kan överleva här.
Radioaktiviteten kommer inte att ta livet av oss.
Men de dåliga nyheterna är att jordslingarna kommer göra det.
Var är killen med skyddsglasögonen?
Jasper blev påhoppad.
De tog honom.
Var är ditt armband?
Fråga honom.
Hur många?
Tjugfyra än så länge.
Era idioter.
Livsstödet på Arken håller på att falla ihop.
Det var därför de skickade ner oss hit.
De måste få veta om vi kan leva på jorden igen,
och vi behöver deras skydd mot vad som än befinner sig därute.
Om ni tar av er era armband dödar ni inte bara dem.
Ni tar livet av oss också!
Vi är starkare än du tror.
Lyssna inte på henne. Hon är en av de lyckligt lottade.
Om de kommer ner hit kommer hon att ha det bra.
Hur många av er kan säga samma sak?
Vi kan ta hand om oss själva.
Armbandet på era handleder? Det gör er till fångar.
Vi är inte fångar längre!
De påstår att de kommer benåda våra brott.
Men jag säger att ni inte är brottslingar alls!
Ni är krigare, överlevande!
Jordslingarna borde oroa sig för oss!
-Ja! -Ja!
Vad gör vi nu?
Nu hämtar vi Jasper.
Vad gör du här, Abby?
Vi vet båda två att du kunde ha skickat en lärling för detta.
Kane planerar ett hemligt rådsmöte för att rösta om offrandet.
Jag måste få veta åt vilket håll du lutar.
Jag är inte röstberättigad. Det vet du.
Men de lyssnar på dig, Thelonious.
Men det gör inte du.
Det gör jag när du håller med mig.
Abby, CO2 filtren håller redan på att falla ihop.
Symptom på syrebrist syns överallt,
och det är värst för barnen. De kommer att dö först.
-Det behöver du inte förklara. -Tydligen behöver jag det.
Om vi inte gör något åt att förminska befolkningen,
kommer alla på det här rymdstationen vara döda inom fyra månader.
Vi har gjort vad vi kunnat. Vi har skickat hundra barn till jorden.
Vi måste låta dem få mer tid på sig--
Vi har 76 barn på jorden.
Tjugofyra av dem, inklusive min son, har redan dött.
-Det tror jag inte. -Men du har inga bevis.
Snälla. Sluta.
Jag förstår att du måste hålla hoppet uppe för Clarke...
...men jag är Arkens kansler och hopp räcker inte nu.
Inte när det handlar om människans överlevnad.
Du ville träffa mig?
Hopp är det viktigaste som finns...
...och kanslern jag röstade på, den mannen tyckte likadant.
Vi är klara nu.
Sluta observera mig, Kane.
Vem sköt mig?
Bellamy Blake, en städare från fabriksstationen.
Han gömde sig på leveransskeppet. Vi letar ännu efter den som hjälpte.
Vem lönar det sig mest för om jag dör?
Om du har något att säga så säg det bara.
Du påskyndade avrättningen av kvinnan som räddade livet på mig...
...och om jag hade dött hade du varit kansler nu
och Abby hade inte varit här som din motståndare.
Jag följde lagordningen. Jag gjorde mitt jobb.
Du var tillförordnad kansler.
Men det här jobbet handlar inte bara om att följa lagordning.
Det kräver att man förstår under vilka stunder man inte gör det.
Jag hade inget att göra med mordförsöket på dig,
men jag är inte förvånad att det hände.
Du är för svag för att klara av vad som måste göras,
och jag är inte den enda som ser det.
Där är du.
När min far sa att de inte lämnade något kvar åt oss hade han rätt.
Det är bara en skråma.
Du skaffar dig vänner snabbt.
Täck över det. Det kan bli infekterat.
Tjusig väska.
Ja, sätesbälten och isolering.
Jag packade också med en del av fallskärmen,
tänkte att vi kunde använda den att bära Jasper i.
Bra. Ge den till någon annan.
-Du kan inte komma med oss. -Mitt smalben är okej.
Det handlar inte om ditt smalben, Wells, det handlar om dig.
Ni kom tillbaka för att få hjälp. Jag tänker hjälpa till.
Clarke, han har rätt. Vi behöver honom.
Än så länge har ingen annan anmält sig frivilligt.
Ursäkta, Monty, men du kommer inte heller med.
Så fan att jag gör. Jasper är min bästa vän.
Du är alldeles för viktig.
Du växte upp på odlingsstationen och rekryterad av tekniska.
-Och? -Och? Mat och kommunikation.
Det vi har häruppe är vad som kommer rädda oss alla.
Om du funderar på hur vi kan kontakta Arken sa hämtar jag Jasper.
Du. Är du redo?
Jag tänker inte gå någonstans och det borde inte du heller.
Det där spjutet kastades med pricksäkerhet från 100 meters håll.
-Så vad då, ska vi låta Jasper dö? -Det kommer inte hända.
Rymdvandraren?
Vilket skämt.
Du tror att du är en sån äventyrare. Men du är bara en fegis.
Det här är inte ett äventyr, Clarke, det här är ett självmordsuppdrag.
Bygg en mur. Använd de fallna träden. Jag ser till att hon är okej.
Jasper såg upp till dig.
-Vad fan var det? -Jag vet inte.
De andra sa att det såg ut som en jätteorm.
Du kunde ha dött.
Hon hade det om inte Jasper hade hoppat in för att hjälpa henne.
Tänker ni sticka? Jag kommer också.
Nej, nej. Inte en chans. Inte en gång till.
Han har rätt. Ditt ben kommer bara sakta ner oss.
Jag är här för dig.
-Clarke, vad håller du på med? -Jag hör att du har en pistol.
Bra. Följ med mig.
Och varför skulle jag göra det?
För att du vill att de följer dig,
och just nu ser de bara en person som är rädd.
Murphy.
Kom med mig. Atom?
Min syster går inte härirån. Är det förstått?
Jag behöver inte en barnvakt.
Om någon rör henne får de med mig att göra.
Nu går vi.
Du stannar här.
Jag tänker se till att ditt liv blir ett levande helvete.
De där killarna är inte bara bråkmakare, Clarke.
De är farliga brottslingar.
Det är det jag räknar med.
Sen när har vi börjat rädda folk?
Arken tror att prinsen är död.
När de tror att prinsessan också är död kommer de aldrig ner hit.
Jag tänker ta hennes armband,
även om jag måste skära av henne handen för att ta den.
Tusan också, Raven.
Vänta på tryckomsättningen.
Förlåt, pojkar. Jag har bråttom.
Har någon märkt att det inte finns några skador på "B" bryggan?
"B" bryggan är begränsad. Det vet du.
Vad då, kommer de kasta ut mig för att jag tog mig en titt?
Killar, kom igen. Ett exodus skepp skickades iväg.
Är inte ni nyfikna på det?
Det var inte ivägskickat. Det var utkastat.
Enligt tekniska,
tvingades de att göra det under ett rutinunderhåll.
Ett rutinunderhåll som inte gjorde någon skada?
Det är en lögn och det vet du.
Okej då. Om det inte intresserar dig, vad tycker du om det här?
Varför skulle de bygga ett leveransskepp över huvud taget?
Ta det lugnt nu, okej? Vi måste kolla dina livstecken.
Jag kan bespara dig besväret.
Jag mår bra.
Besöksdag på fängelset. Säg till din pojkvän att jag betalar två dagsrationer
som jag är skyldig när han släpps ut.
Det var tre dagars. Du, behålla mina verktyg.
-Jag kommer och hämtar dem sen. -Okej, Raven, vänta.
Fängelset har karantän. Det är något virus.
Inga besök på åtminstone två månader. Tyvärr.
Okej, jag såg det där. Du bluffade.
Hörni, den där muren kommer inte att bygga sig själv.
Murar kommer inte att skydda oss från det som finns därute. Vi behöver vapen.
Så bygg vapen då.
Din bror skämtade inte om det. Han kommer att göra dem illa.
Kom igen. Vi pratade ju bara.
Du är alldeles för snygg för att vara min brors kärring.
-Jag är inte någons kärring. -Bra.
Så bevisa det då.
Kom med mig.
-Du där. -Försvinn härifrån.
Ingens kärring, va?
Kanske kommer du snart att inse att du inte kan kontrollera mig.
Du vet den där killen du är tillsammans med?
Visste du att han satt inne för mord?
Vill du veta något komiskt? Jag skyddar faktiskt honom från dig.
Vänta, vänta nu! Vad gör du?
Nu är du kontrollerad minsann.
Är det allt du kan komma på?
Jag blev inlåst under golvet i 16 år bara för att ha blivit född!
Det här är inget märkvärdig.
Kan du vara lite tystare?
Jag försöker koncentrera mig.
Lyssna! Mässen kommer att hållas stängd från 21:00
till 08:00 för underhåll.
Lyssna! Mässen kommer att hållas stängd från 21:00...
Abby.
Kane letar efter röster.
Det borde vi också göra.
Vi kommer alla att få vår chans på mötet.
Ursäkta mig! Doktor Griffin.
Jag har en fråga om karantänen.
Min pojkvän sitter inne. Jag gick för att besöka honom.
Men istället såg jag en öppen ventil.
Om det nu verkligen fanns ett virus,
borde ni inte försöka kontrollera luftdraget?
Viruset sprids inte med luften. Det är därför ventilerna är öppna.
Vet du om han är okej?
Det kan jag inte säga. Jag är ledsen.
Nej, det är du inte.
Först leveransskeppet och nu detta.
Rådet håller något hemligt,
och jag tänker ta reda på vad det är.
Tuff tjej.
Ja.
Påminner mig om någon.
Vänta.
Varför har vi så bråttom? Man överlever inte ett spjut i hjärtat.
Stoppa undan pistolen, Bellamy.
Varför gör du inget åt det?
Jasper skrek när de tog honom.
Om spjutet hade trängt in i hjärtat hade han dött på en gång.
Det betyder inte att vi kan slösa på tiden.
Så fort du tar av dig armbandet så går vi.
Det enda sättet Arken ska tro att jag är död, är om jag är död.
Uppfattat?
Modig prinsessa.
Hur vore det om du hittade på ditt eget smeknamn?
Kallar ni det här för en räddningsstyrka?
Vi måste dela upp oss, täcka större områden.
Clarke, du kommer med mig.
Bättre sent än aldrig.
Det var precis vad jag tyckte.
Antar att vi har mer gemensamt än man kan tro, va?
Vi har inget gemensamt.
Inte?
Vi kom båda ner hit för att skydda någon vi älskar.
Din hemlighet är trygg hos mig.
Men för dig är det ju värre.
Med Finn här ser Clarke inte ens dig.
Det är som om du inte ens är här.
Han kanske inte är min riktiga bror men han har alltid stöttat mig.
Jasper är med i alla minnen jag har.
Jag borde vara därute.
Du ska väl inte börja gråta nu, va?
Håll käften.
Är du säker på det här?
Din bror kommer inte tycka om att du hjälper oss kontakta Arken.
Han är inte min beskyddare.
Nu gör vi det. Kom igen.
-Fan i helv-- -Förlåt.
-Helt död. -Oj.
Fan också.
Om vi inte ens kan ta av dem, hur tror du att du kan göra en radio av den?
Gå du bara. Jag klarar mig. Har mycket att göra.
Du, Monty?
Jasper skulle förstå varför du stannade kvar.
Hur kan någon som växt upp under golvet inte vara helt galen?
Vem vet, det kanske jag är?
Det beror på att han älskar dig.
Din bror?
Du är inte helt galen för att du hade någon som älskade dig.
Ja, jag hade tur.
Jag menar inte att jag hade det värre än du, Octavia, för det hade jag inte.
Men du har någon som är villig att göra vad som helst för din skull.
Det är något jag avundas.
Jag har funderat på Väderberget.
Varför attackerade de inte förrän Jasper gått över floden?
Vi var ju inte tysta precis och de visste att vi var där.
De väntade tills vi hade gått över.
Floden är en gräns.
Vilket betyder att Väderberget är orörbart.
Hur ska vi få tillbaka utrustningarna? Vad ska vi göra för att få mat?
Jösses.
Åtminstone behöver vi inte oroa oss för vatten.
Jajamän.
Kom igen, Finn. Vi har inte tid för sånt här.
Clarke, vi har vandrat i flera timmar. Vi måste ta en rast.
Jag kan ta rast när vi har hittat Jasper.
Kom igen.
Nej, nej. Finn! Våga inte!
Tusan också, Finn!
Herregud. Okej.
-Kanske bara i någon minut. -Ja.
Jag tror jag vet varför du är så koncentrerad på att hitta Jasper,
varför du alltid tar hand om alla andra.
Nu låter du som min mamma.
Nej. Fortsätt du. Det här blir intressant. Fängelsepsykologen.
Du lyckades inte rädda din far.
Jasper. Han har varit här.
Vi borde hämta de andra.
Vi är nära nu.
Abby, vi måste sluta.
Rådet röstar om 30 minuter.
Då har vi 30 minuter.
-Något från tekniska ännu? -Inget positivt.
Sinclair påstår att även om vi skickar ner en signal,
är inte armbanden designade att ta emot signaler,
så barnen skulle inte ens höra dem.
Vi måsta ha missat något.
Något som vi inte har tänkt på.
Toppen. Vad är det nu som håller på att gå sönder?
Hallå! Hallå!
Jag hör att du är intresserad av luftventiler.
Jag ringer vakten.
De håller inte på att dö.
Vad talar du om?
Allt som skickas upp hit från jorden?
Sänt genom dessa.
De håller på att ta av sig dem.
Va? Varför skulle de göra något så oansvarigt?
För att vi sa till dem att inte göra det.
Hejsan, min sköna.
Var ska du någonstans?
Det gör inget.
Tid är allt vi har.
Hur vet vi att det här är den rätta vägen?
Det vet vi inte. Rymdvandraren tror att han är en spårare.
Det kallas "skärningstecken." Fjärde året i Jordsfärdighet. Duktigt.
Kan ni vara tysta eller ska jag kanske rita en måltavla på era ryggar?
Ser du nu? Du är osynlig.
Vad i helvete var det?
Nu vore det bra om du tog fram den där pistolen.
Jasper.
-Herregud. -Clarke, akta dig.
Jasper?
Vad fan är det här?
Clarke! Få upp henne!
Dra upp henne! Dra upp henne! Ta henne! Dra upp henne!
-Är du okej? -Ja.
Vi måste få ner honom.
Jag klättrar upp dit och skär ner rankorna.
-Ja, jag följer mer. -Nej. Stanna här med Clarke.
Och passa honom.
Du. Kom igen.
Han har ett förband på såret.
Läkarvård? Varför skulle de rädda livet på honom
för att sen hänga upp honom som levande bete?
Kanske de försöker fånga något som tycker om sin middag levande.
Kanske de försöker fånga oss.
Datan indikerar att de våldsamma brottslingarna i gruppen
är åtta gånger mer sannolika att ha sina signaler avstänga.
Vi tror att detta betyder att barnen
håller på att ta av armbanden av fri vilja.
Men hur förklarar du Wells?
Kane har rätt.
Min son skulle aldrig ta av sig sitt armband frivilligt.
Båda våra barn har gjort saker som vi aldrig skulle kunnat tro.
Det spelar ingen roll. Barnen måste få längre tid på sig.
Vi har inte mer tid. Tekniken behöver sex månader för att fixa livsstödet.
Men vi kommer att ha slut på syret inom fyra månader.
Ingen av oss vill göra det här,
men sanningen är den att för varje dag vi drar ut på tiden,
behöver tio personer till bli offrade.
Så idag är det 209 stycken, imorgon blir det 219.
Dagen efter blir det 229.
Det är vi som behöver mer tid.
Jag föreslår att vi röstar nu.
-Jag medhåller. -Nåja.
Frågan inför oss kräver en vinst på fyra röster för att gå igenom.
Ett ja betyder att offra 209 medborgare på Arken
från försörjningsnätet för att förlänga livsstödet
till alla som blir kvar i sex månaders tid.
Hur många röstar ja?
-Ja. -Ja.
Vilka röstar emot?
-Nej. -Nej.
Tre röster var.
Kanslern får bli den avgörande rösten.
Vi bad inte om det här.
Det var meningen att vi skulle vara en övergångsgeneration.
För att försäkra att människan kom hem igen om tre generationer.
Men allt har förändrats och vi kommer antingen att bli generationen
som ser till att mänskligheten återvänder till jorden...
...eller blir de som bär ansvaret för slutet.
Min son är redan därnere.
Jag skickade dit honom.
Och ärligt talat så vet jag inte om han är vid liv eller död.
Men jag har fortfarande hoppet uppe.
Hur röstar kanslern?
Jag röstar inte.
Om du avstår kommer röstandet bli oavgjort
och måste sen tas upp i rådet igen om tio dagar.
Det betyder tio döda till för varje dag som går.
Jag frågar dig en gång till, hur röstar kanslern?
Kanslern avstår.
Du har tio dagar.
Skynda på, Murphy.
Akta dig.
Vad fan var det där?
Jordslingar?
Bellamy, pistolen!
Nu ser hon dig.
Ringde någon efter en mekaniker?
Var det du som skickade in beställningen?
Vi måste talas vid.
Jag lovade ju att jag inte skulle säga något, okej?
Jag tror dig och du har inte gjort något fel.
Följ med mig.
Inte gjort något fel ännu, menar du.
Den här nivån är avstängd för personer som jag.
Inte nu längre.
Du vet att vi skickade The 100 ner till jorden.
Men du vet inte varför.
Arken är döende, Raven.
Livsstödet håller på att falla ihop.
Vi har tio dagar på oss att bevisa att vi kan överleva på jorden
annars kommer de börja skära ner på befolkingen.
320 oskyldiga människor kommer att dödas.
Jag förstår inte. Varför berättar du det här för mig?
Jag gick igenom din journal. Du är den yngsta noll-g mekanikern
i Arken på över 50 år.
52, men... vad spelar det för roll?
Så...
Du har nio dagar på dig att få klar den här så jag kan överleva resan.
Herregud, vilken skräphög.
De måste ha hittat den här när de
bärgade MIR-3 i 2102.
Vill du att jag ser till att en 130-årig gammal räddningskapsel
är redo att klara av infernot som sker på återvändo inom nio dagar?
Kan du göra det eller inte?
Klart som fan att jag kan men jag kommer med dig.
Du är inte den enda som älskar någon därnere på jorden.
Det blir mitt krav.
Antingen det eller inget alls.
Okej. Du kan komma med mig.
Då har du din mekaniker.
De är tillbaka!
Här borta!
-Är han...? -Han är vid liv.
Jag behöver kokat vatten och tygremsor som bandage.
-Är någon hungrig? -Ja!
Bellamy! Jippie!
Han är stabil nu men utan mediciner...
Tar de av sig armbanden för att få mat?
Aldrig. Det vägrar jag att göra.
Det behöver du inte.
Vänta, vänta nu.
Vad då, tror du att du kan spela med andra regler?
Jag trodde det inte fanns några regler längre.
Du.
Kom igen. Vi har första vakten.
Hörni, ni kan inte bara lämna mig här.
Nej, Atom. Jag accepterar inte olydnad.
Killar!
Killar! Bellamy!