Jeg føler solen på ansiktet mitt.
Jeg ser trær rundt meg
Lukten av villblomster fra brisen. Det er så vakkert.
I dette øyeblikket er jeg ikke lenger strandet i verdensrommet.
Det er 97 år siden en atomapokalypse drepte alle på jorden
og etterlot planeten gjennomstrålet av radioaktivitet.
Heldigvis var det overlevende.
Tolv nasjoner hadde operative romstasjoner da bombene gikk av.
Det som gjenstår er Arken, en stasjon skapt av de mange.
Vi ble fortalt at jorden trenger 100 år til før vi kan flytte tilbake.
Fire generasjoner til i verdensrommet og så kan vi reise hjem.
Tilbake til bakken.
Bakken, det er drømmen.
Detter er virkelighet.
Fange 319, snu deg mot veggen.
Virkeligheten er noe herk.
- Hva er dette? - Stille.
- Strekk ut høyre arm. - Nei!
Nei, det er ikke min tid.
- Jeg blir ikke 18 før om en måned. - Strekk ut armen.
På Arken, straffes hver forbrytelse, stor eller liten, med døden.
Med mindre du er under atten.
- Ta klokken din... - Nei, den var min fars.
- Ta din... - Nei!
Ungdomsforbrytere blir sendt hit. Lock up.
Vi kaller det himmelboksen.
- Fange 319. - Clarke, stopp!
Vent her.
Mor?
Mor, hva er det som skjer?
Hva er dette?
De dreper oss alle sammen, ikke sant?
Reduserer befolkningen for å få plass til flere av dere.
Clarke, du skal ikke henrettes.
Du skal sendes til bakken.
- Det er hundre av dere. - Hva?
Men det er ikke trygt. Nei, vi blir vurdert når vi fyller atten.
Reglene har forandret seg. Dette gir deg en sjanse til å leve.
Instinktene dine vil si til deg at du skal ta vare på alle andre først.
Akkurat som din far. Men vær forsiktig.
Jeg kan ikke miste deg også.
Jeg elsker deg så høyt.
Jorden, Clarke. Du må dra til jorden.
Velkommen tilbake.
- Hør... - Wells, hvorfor i helvete er du her?
Da jeg fant ut at de sendte fanger til jorden.
Fikk jeg meg selv arrestert.
Jeg kom for å finne deg.
- Hva var det? - Det var atmosfæren.
Arkens Fanger, hør meg nå.
Dere har blitt gitt en sjanse til.
Og som deres kansler, håper jeg at dere ser på dette som
ikke bare en sjanse for dere men for alle av oss
for selve menneskeheten.
Vi hadde ingen anelse om hva som ventet på oss der nede.
Om oddsene for å overleve var bedre ville vi sendt andre.
For å være ærlig, sender vi dere, fordi dere kan ofres.
- Hvis, der i mot, dere overlever. - Faren din er en dust, Wells.
så ville disse forbrytelsene tilgis. Dere starter med en blank tavle.
Jeg så et skip som dro, for ikke mer tjue minutter siden.
- Hvem var på det? - Var det fanger? De er bare barn.
Skal de til jorden? Har noe forandret seg?
Som jeg nevnte, for tiden, kan vi ikke bekrefte eller benekte noe.
Kom igjen!
Er sønnen min på det skipet?
Landingspunktet har blitt valgt med omhu.
Før den siste krigen, var Mount Weather en militærbase på et fjell.
Den skulle fylles med nok holdbar mat for å brødfø 300 personer,
i opptil to år. Det var ingen som nådde fram.
- Fordi vi... - Sjekk dette.
- Ikke har noe mat til overs. - Faren fikk meg endelig til å sveve.
Du burde feste selene før fallskjermene slippes.
Hei, dere to! Hold dere på plass hvis dere vil overleve.
Mount Weather betyr liv. Dere må finne de forsyningene umiddelbart.
Du er forræderen som har vært i isolat i over ett år.
Du er idioten som sløste bort en måneds oksygen på en gå tur i rommet.
Men det var gøy.
Jeg heter Finn.
Ett ansvar, hold dere i live.
Endelig... dere lurer vel alle på
- hva de armbåndene er... - Hold dere i setene!
Finn, går det greit?
Ikke nå.
Total systemsvikt. Det er det som skjer.
Det vi vet er at de kom seg vel avgårde.
- når vi mistet kontakt, så... - Informer meg om kommunikasjonen.
Bortsett fra telemetrien fra armbåndene, får vi ikke noe.
Ingen audio, ingen video. Ingen dataforbindelse.
Alt som vi programmerte inn for å hjelpe dem, er borte.
De må klare seg selv nå.
- Retrorakettene burde ha avfyrt. - Okay.
Alt på dette skipet er hundre år gammelt, ikke sant?
- Bare gi det et øyeblikk. - Det er noe jeg må fortelle deg.
Jeg beklager at jeg fikk faren din arrestert.
Ikke snakk om faren min.
Vær så snill, jeg kan ikke dø med viten om at du vil hate meg.
De arresterte ikke min far, Wells. De henrettet ham.
Faktisk hater jeg deg.
Hør...
Ikke noe maskinhumming
Det er første gang.
Finn, puster han?
De ytre døren er på det lavere nivået. Kom igjen.
Nei, vi kan ikke bare åpne dørene.
Hei, vent litt folkens.
Stopp!
Luften kan være giftig.
Hvis luften er giftig er vi allerede døde.
Bellamy?
Det er jenta som gjemte seg under gulvet.
Herregud!
Se hvor stor du er.
Hva i helvete har du på deg? En vaktuniform?
Jeg lånte den for å komme meg på droppskipet.
Noen må jo holde øye med deg.
Hvor er armbåndet ditt?
Gidder du? Jeg har ikke sett broren min på over et år.
Det er ingen som har en bror.
Det er Octavia Blake. Jenta som de fant gjemt bort under gulvet.
Octavia, nei!
La oss gi dem noe annet som kan minne om deg.
Ja? Som hva da?
Som å være den første personen på bakken på over hundre år.
Vi er tilbake!
MT VÆR
Hvorfor er du så seriøs, søta?
Det er ikke som om vi døde i en flammeksplosjon.
Si det til de to andre som prøvde å følge ditt eksempel.
Du liker ikke at jeg kaller deg søta. Eller hva, søta?
Ser du den fjelltoppen der borte?
Ja?
Mount Weather.
Det er en radioaktivfylt skog mellom oss og vårt neste måltid.
De slapp oss av på feil jævla fjell.
Det er her det er.
Vi vet at de har landet, men kommunikasjonen er nede.
Som betyr at vi fortsatt ikke ser noe på bakken.
Takket være Abbys armbånd
vet vi i det minste hvordan miljøet påvirker menneskekroppen.
Som er mer enn det vi har funnet ut på di siste hundre årene. Så...
godt arbeidet. Nå hva kan de fortelle oss?
To døde unger. Svarte brikker.
Dr. Jackson, vennligst del vår teori med Rådsmedlem Kane.
Selvsagt. Visst nok, de har bare vært der i sju minutter,
Men hittil, tror vi at dødsfallene er knyttet til landingen.
Ikke strålingsnivået.
Begge guttene døde samtidig som vi mistet kontakt med droppskipet.
- Stygg landing? Det er teorien din? - Det virker logisk.
Er du enig i at hvis det var radioaktivitet
ville vi nå sett hurtig økende dødsfall
fordi jeg ser at det er mye rødt på skjermen.
Stigende livstegn.
To mulige. Én, skader forårsaket ved landingen.
Og den andre?
De er glade for å være der.
Vi har problemer. Kommunikasjonssystemet er dødt.
Jeg dro opp på taket. Ett dusin paneler er borte. Kablene er ødelagt.
Det viktigste er nå å komme oss til Mount Weather.
Se, følg med. Dette er oss.
Det er hit vi må komme oss hvis du vil overleve.
Hvor lærte du det?
Av din far.
Kult, et kart.
Er det en bar i denne byen? Jeg spanderer en øl.
- Gidder du? - Hei!
Ikke rør han. Han er en av oss.
Slapp av.
Vi prøver bare å finne ut hvor vi er.
Vi er på bakken. Er ikke det bra nok for deg?
Vi bør finne Mount Weather. Dere hørte min fars budskap...
- Det må være første prioritet. - Til helvete med din far.
Hva? Tror du at du bestemmer her.
Du og den lille prinsessen din?
Tror du vi bryr oss om hvem det er som bestemmer?
Vi må komme oss til Mount Weather.
Ikke fordi Kansleren sa det, men fordi desto lengre vi venter
jo mer sultne blir vi og jo vanskeligere blir dette.
Hvor lenge tror du vi varer uten de forsyningene?
Det er en 20-mils gå tur. Okay?
Si hvis vi vil nå dit før det blir mørkt, må vi gå. Nå.
Jeg har en bedre idé. Dere to drar. Finner det for oss.
La de privilegerte gjøre alt arbeidet. Til en forandring.
Ja.
Du hører ikke etter. Vi må alle dra.
Se på dette, alle sammen. Kansleren av jorden.
Syns du det er morsomt?
Wells!
Kom igjen å ta han!
Nei, men det var det.
Greit.
Kom igjen.
Gutten har ett bein. Hva med at du venter til det er en rettferdig kamp.
Hei, Space Walker.
Redd meg neste gang.
Hva? Han er søt.
- Han er kriminell. - De er alle kriminelle.
Hør, jeg kom hit for å beskytte deg.
Jeg trenger ikke beskyttelse.
Jeg har på en eller annen måte vært innelåst i hele mitt liv.
Jeg er ferdig med å ta ordre.
Jeg trenger å ha det moro, Bell.
Jeg trenger å gjøre noe sprøtt bare fordi jeg kan.
Og ingen, inklusiv deg, skal stoppe meg.
- Jeg kan ikke bli med dem. - Hva er det du snakker om?
Jeg gjorde noe, okay? For å bli med på droppskipet.
Noe de kommer til å drepe meg for når de kommer ned hit.
Jeg kan ikke si hva det er ennå. Men du må stole på meg.
Du stoler fortsatt på meg, gjør du ikke?
Jo.
Så, Mount Weather. Når drar vi?
Med en gang.
Vi kommer tilbake i morgen med mat.
Hvordan skal dere to bære med dere nok mat til hundre mennesker?
Fire av oss.
- Kan vi dra nå? - Høres moro ut.
- La oss si fem. - Hei! Hva i helvete driver du med?
- Går meg en tur. - Hei!
- Prøvde du å fjerne den? - Ja. Hva så?
Så dette armbåndet sender livstegnene dine til Arken.
Tar du den av tror de at du er død.
- Burde jeg bry meg? - Vel, jeg vet ikke.
Vil du at de som er glad i deg skal tro at du er død?
Vil du at de skal følge deg ned hit to måneder?
Fordi det skjer ikke, hvis de tror at du er død.
Okay.
La oss dra.
Kom igjen.
Du skulle ikke ha blitt med hit, Wells.
Før du innbiller deg noe, Finn er min.
Før du innbiller deg noe. Jeg bryr meg ikke.
Hei, kjære. Hvordan går det meg Clarke?
Hun har sterke livstegn.
Lavt blodsukker. Hun har ikke spist.
Dette er Dr. Griffin.
Jeg er på vei!
Jackson, legg den der. Vi trenger blod.
A negativ og mye av det.
Og få ræva di til OR.
Abby? Hva er det som skjer?
Kansleren har blitt skutt.
- Det, min venn, er draget. - Det min venn, er giftig eføy.
- Hva! Er det det? - De blomstene er ikke giftige.
De er medisinske. Roende, faktisk.
Familien hans dyrker alle medisinene på Arken.
Hei, folkens! Kan dere prøve å holde om kapp.
Kom igjen, Clarke, Hvordan klarer du å blokker ut alt dette?
Vel, det er enkelt. Jeg undres, hvorfor har vi ikke sett noen dyr?
Kanskje, fordi det ikke finnes noen.
Kanskje vi allerede er utsatt for nok radioaktivitet til å ta livet av oss.
Det er i alle fall pent. Kom igjen.
Noen burde gi henne litt giftig eføy.
Jeg må få vite hva dere to gjorde for å bli arrestert.
Sumac er ikke den eneste urten i hagen, for å si det sånn.
Noen glemte å erstatte det vi tok.
Noen unnskyldte seg minst tusen ganger.
Hva med deg, Octavia. Hva tok de deg for?
Fordi jeg ble født.
Det der er ikke å ha draget.
Ingen dyr, eller hva?
Kansleren har mistet mye blod.
- Om bare de hadde funnet ham før. - Pokker ta.
Abby, han våkner opp.
Øk bedøvelsen.
Vi brukte for mye blod i bedøvelsen. Vi er langt over grensen.
Din kansler går inn i sjokk.
Du ber meg om å bryte loven.
Greit. Jeg gjør det selv.
La dem komme å ta meg.
Unnskyld meg, sir. Du ba om å informeres, hvis det var nyheter.
Kansleren opereres ennå. Men vi har identifisert gjerningsmannen.
Bellamy Blake, er den eneste personen på Arken som ikke ble funnet.
- Hvem er han? - Han er ikke bemerkelsesverdig.
En vaktmester. Vi prøver fortatt å få en profil.
Men han har et klart motiv for å reise til jorden.
Søsteren, husker jeg riktig.
Hennes mor holdt henne gjemt vekk i nesten 16 år. Nesten en rekord.
Hva er det, Kommandør Shumway? Ut med det.
Vi kan nå begynne.
Som pro tempore Kansler
kan du beordre at befolkningen reduseres.
Ikke ennå.
Sir, vi sløser bort tid.
Ved å fjerne de 100 fra befolkningen har vi bare kjøpt oss en måned til.
Ingeniørene trenger mer enn det for å fikse de systemene.
- hvis de i det hele tatt kan fikses. - Du har mitt svar, kommandant.
Nok.
Hvis vi skal drepe hundrevis av uskyldige folk
må vi følge reglene. Er det klart?
I mellomtiden
vil jeg vite hvem som hjalp denne vaktmesteren til å komme på skipet.
Fordi han gjorde det faen meg ikke på egenhånd.
Det virker som om vi har en forræder i blant oss, Kommandør.
Og de 100 har en morder i blant dem.
- Har dere funnet noe vann ennå? - Nei, ikke ennå.
Jeg drar ut igjen hvis du vil bli med.
FØRSTE SØNN FØRSE TIL Å DØ
Du vet, min far, han ba om nåde i vakuumkammeret
når faren din fikk ham fløy ham ut.
Dere stavet ikke "dø" riktig, genier.
Hvis dere skal drepe noen så er det kanskje ikke lurt å annonsere det.
Du er ikke egentlig et medlem av vaktene, er du?
Nei, de ekte vaktene kommer raskt hit, med mindre vi gjør noe.
Du tror ikke at de faktisk kommer til å tilgi deg for det du har gjort?
Selv om de gjør det, hva så?
Karer som oss, kommer til å bli mønsterborgere? Få jobb?
Er vi heldige, får vi plukke opp søpla deres.
- Har du et poeng? - Nei, jeg har et spørsmål.
De sperret dere inne. Sendte dere ned hit for å dø som laboratorierotter.
- Så hvorfor hjelper vi dem? - Ikke faen om vi gjør!
Dere har på dere de armbåndene, eller hva?
Akkurat nå bestemmer de sakene der om det er trygt eller ikke
- å følge oss ned hit. - Okay, du sa vi kunne stoppe det.
Hvordan?
Ta dem av. Arkene vil tro dere er døde.
At det ikke er trygt å følge etter. Forstår dere?
Greit. Og hvis vi gjør dette, altså hva får vi ut av det.
Noen må hjelpe meg med å holde alt gående.
Hei, Ab. Hvordan går det med Kansleren.
Spør meg i stedet om han overlever natten.
- Hvem annen har vi mistet? - Murphy og Mbege.
- Begge heter John. - Ingen ble skadet under landingen.
Jeg er enig at disse to ble drept av noe annet.
Et øyeblikk er alt i orden og i det neste så bang.
- Det er ikke radioaktivitet. - Kom igjen, Abby.
- Ønsketenking er ikke god vitenskap... - Det er ikke ønsketenking.
Et øyeblikk alt i orden så det neste bang
er ikke hvordan stråleskade vises.
Vel det er mulig, hvis det var nok av det.
Hvis det var nok av det, siden de alle ville vært døde.
Vær så snill og si at jeg har rett.
Vet du hva jeg ville likt å vite.
Hvorfor sende oss ned nå, etter 97 år.
- Hva har forandret seg? - Hvem bryr seg?
Jeg våknet opp i en celle og nå svinger jeg meg rundt i en skog.
Kanskje de fant noe på en satellitt. Vet du.
- som en gammel værsatellitt eller... - Det er ikke en satellitt.
Arken er døende.
Og med det nåværende befolkningsnivået
kan de brødfø befolkningen i rundt tre måneder.
Kanskje fire, uten oss.
Så de holdt deg innelåst for å holde det hemmelig.
Hvorfor var du på isolat? Fløyt de faren din?
Min far var ingeniøren som oppdaget feilen.
Han følte at folk hadde en rett til å vite det.
Rådet var uenige. Min mor var uenig.
De fryktet at det ville forårsake panikk.
Vi skulle avsløre det offentlig da Wells...
Hva? Tystet på din far?
Allikevel, dukket vaktene opp før vi rakk det.
Det er derfor.
Det er derfor det var verdt risikoen.
Selv om vi alle dør, de har kjøpt seg selv litt mer tid.
De kommer til å drepe flere folk, eller hva?
Bra. Etter hva de gjorde mot meg, sier jeg flyt dem alle sammen.
Det mener du ikke.
Vi må advare dem.
Det var det min far sa.
Å pokker. Jeg elsker Jorden.
Oi! Heisan.
Octavia, hva i helvete driver du med?
Octavia.
Vi kan ikke svømme.
Nei, men vi kan stå oppreist.
Vent, det skal ikke være en elv her.
Vel, det er det. så ta av deg de fordømte klærne dine.
Octavia, kom deg ut av vannet!
Kom deg ut av vannet nå!
Octavia!
Hva i helvete er det?
Vi må hjelpe henne.
- Hva skal du gjøre? - Prøve å ikke bli spist.
Nei, vent. Hvis vi distraherer den, så kanskje den slipper. Hjelp meg.
Det fungerte. Den slapp taket.
Octavia, kom deg til lands nå!
Jeg har deg.
Den kommer tilbake. Den kommer rett mot dere.
Kom igjen, fortsett å bevege deg.
Tusen takk. Tusen takk.
Det går bra.
Husk til neste gang: redd jenta.
- Hvem er den neste? - Hva i helvete driver du med?
VI frigjør oss selv. Hva ser det ut som?
Det ser ut som om du prøver å drepe oss.
Kommunikasjonssystemet er dødt. Disse armbåndene er alt vi har.
Ta dem av, og Arken vil tro at vi dør.
At det ikke er trygt for dem å følge etter.
Det er poenget, Kansler.
Vi klarer oss selv. Gjør vi ikke det?
Jo! Jo!
Tror du dette er en lek?
Det er ikke bare vennene våre og våre foreldre der oppe.
De er våre bønder, våre leger, våre ingeniører.
Jeg bryr meg ikke om hva han forteller dere.
Vi kommer ikke til å overleve på egenhånd.
Og hvis, det virkelig er trygt
hvorfor vil du ikke da at resten av folket vårt kommer ned?
Mine folk er her allerede.
De folkene innesperret mine folk.
De folkene drepte min mor fordi hun fikk et ekstra barn.
Din far gjorde det.
- Min far skrev ikke lovene. - Nei.
Han håndhevde dem.
Men ikke nå lenger. Ikke her.
Her, er det ingen lover.
Her gjør vi hva enn i helvete vi vil, når enn i helvete vi vil.
Nå, du trenger ikke å like det, Wells.
Du kan til og med prøve å stoppe det, forandre det, drepe meg.
Vet du hvorfor?
Hva enn i helvete vi vil.
Hva enn i helvete vi vil! Hva enn i helvete vi vil!
- Det regner! - Ta en titt!
Vann!
Vi må samle dette.
Hva enn i helvete du vil!
Ti til. En etter den andre.
Abby, se på plasma-osmolariteten. Den stiger jevnt hos alle.
De fant vann.
Kansler Abigail Griffin, du er arrestert
for å ha oversteget maksimalnivået for medikamenter for en pasient.
Beklager at det må skje offentlig.
Reglene for disse tilfellene er klar. Ingen spesialbehandling.
- Hvor mye blod brukte du? - Ikke svar på det.
Så mye som nødvendig.
Å bryte loven for å forhindre deg i å bli Kansler
var den letteste beslutningen jeg noen gang har tatt.
Hvis det er slik,
i forhold til din innrømmelse, i min rolle som Kansler Pro Tempore
gir du meg ikke annet valg enn å erklære deg skyldig.
VI har alltid et valg, Kane.
Du valget å reise tiltale mot min mann,
din venn, selv om du visste at han ville bli drept for det.
Du valget å inkludere min datter i de anklagene.
Og nå velger du dette.
Ved å gjemme deg bak loven frigjør du deg ikke fra noe.
Det for så være, i henhold til Penal Code 1
på grunn av at alle forbrytelser
blir begått av de som er gamle nok og er straffbare
blir du heretter dømt til døden.
Henrettelsen skjer i morgen.
Og jeg velger, ved hver anledning og til enhver pris
at menneskerasen skal holder seg i live.
Det er forskjellen mellom oss, Kane.
Jeg velger å forsikre meg at vi fortjener å forbli i live
Ganske kult, eller hva?
Dro du til elven?
Tenkte at det var verdt å tape en finger eller to.
Her.
Kaller du det en slurk?
Tror du dette betyr at vi alle gror to hoder?
Ser du det? Hun kan le.
Kom igjen. Du må se dette.
Det er en tå.
Pluss, fra det jeg kan se, så går det på to føtter.
Jeg gjetter? Aper.
Beklager. Men er bare at, i følge det jeg har lest
er det ingen dyr som går på to bein her. I alle fall ikke aper.
Okay. Leste du noe om skoger som glødet i mørket
eller menneskeetende slanger?
Er du gal?
Du kan ikke bare drepe alle du er uenig med.
Jeg vet du syns at det jeg gjør er galt.
Men jeg er den eneste som er villig til å gjøre det som kreves.
Hun er min beste venn.
Så hva skal jeg si? Jeg beklager?
Det kan jeg ikke. Vennskap er en luksus vi ikke har råd til.
Og hvis jeg må gjøre oss til en kosmisk Adam og Eva
gjør jeg det.
Vær så snill, vis nåde.
Hvis ikke for Abby, så for meg.
Vi har heller ikke plass til nåde.
Det er nærme nok. Jeg vil ikke skyte deg, Wells.
Helvete, jeg liker deg.
Men jeg vil at de skal tro at du er død.
Hvorfor? Hvorfor gjør du dette?
Helt ærlig. Ikke noe møkk om at du kan gjøre hva du vil.
Jeg har mine grunner. Jeg har også pistolen.
Så, jeg stiller spørsmålene. Og spørsmålet er
hvorfor hjelper du meg ikke?
Din far forviste deg, Wells. Og du fortsetter å tjene han.
Å følge reglene.
Er du ikke lei av å alltid gjøre det som forventes av deg?
Si i mot han.
Fjern det armbåndet og du kommer til å bli overrasket hvor godt det føles.
Nei. Aldri. Kommer aldri til å skje. Er det ikke klart nok for deg.
Ja det stemmer.
Beklager at det måtte bli slik.
Slipp meg!
- Nei! - Legg den ned. Legg den ned.
Nei!
Kom igjen, mann. Slipp meg.
Få tak i den. Gjør det.
Nei! Ikke gjør det!
Dr. Griffin, det er på tide.
Det holder.
Pass på Clarke for meg.
Jackson, bruk armbåndene.
Det er kanskje en måte å reversere dem på for å kommunisere.
Snakk med Sinclair og iverksett det. Nikk hvis du forstår.
Stopp!
Dr Griffin har blitt tilgitt.
Jeg tar meg av deg senere.
Åpne døren.
Åpne døren!
Jeg brukte 12 timer på å sette de tarmene sammen igjen.
Få han tilbake til sengs. Nå.
Fortell meg om de 100.
Nådde de fram?
Du ville være først. Nå slutt å vent.
Mount Weather venter på oss.
Bare heng på inntil du når apogeen og alt vil gå bra.
Apachen? Som indianeren, ikke sant?
Apogee, ikke Apache.
- Han vet det. I dag, Finn. - Aye, aye Kaptein.
Ser deg på den andre siden.
- Vent. - Hva?
La meg.
Jeg klarer det.
Jeg visste at det var en tøff kar der inne et eller annet sted.
Hei, det er geit å være redd, Jasper. Trikset er å ikke kjempe i mot.
Ser deg på den andre siden.
Vi er Apogee!
Du klarte det, Jasper!
La oss dra, prinsesse.
Det er din tur.
Kom igjen, Clarke. Dette klarer du, Whoo! Apogee!
Vi klarte det.
Mount Weather!
Ja!
Jasper, Jasper!
- Jasper! - Kom igjen!
- Skynd deg! - Kom dere ned, ned.
Vi er ikke alene.
(Norwegian)