Detta har hänt...
Jag har kvar en del av Alies kod i huvudet.
Förhöjda mentala förmågor. Hallucinationer.
Allt hör ihop.
-Raven. -Becca.
Om ni väljer att stanna, väljer ni döden.
Okej, då. Vi har väl ingenting att förlora.
Det enda som är oundvikligt är Praimfaya.
Om sex dagar är alla utanför bunkern döda.
Krig är ett dåligt sätt att avgöra vem som ska överleva.
Ett rådslag.
En mästare per klan.
Den som vinner får bunkern.
Du behöver inte döda alla tolv krigare.
Jag behöver bara döda den sista.
Octavia kom Skaikru står som segrare.
Skaikru kommer inte att ensamma ta bunkern.
Vi ska dela den. Vi är en enda klan.
Vad fan har du gjort?
Om bara en klan överlever kan det lika gärna vara vår.
Clarke, gick du med på detta?
Vi gjorde det som krävdes.
Skaikru har förrått oss alla.
Hur kunde du göra såhär?
Det finns bara fyra krigare kvar.
Octavia var en av dem. Hon kan ha vunnit.
Kanske inte.
Bellamy, du har rätt. Hon hade en chans.
Men Luna var också en av de sista fyra.
Alltså var chansen ännu större att
ingen tog sig in i bunkern, att ingen överlevde.
Slutet på mänskligheten. Kan du förstå det?
Ja, det kan jag förstå.
Du gjorde vad du trodde att du måste göra, som alltid.
Men du kan inte...
Jag kan inte stanna här utan att veta vad som hänt min syster.
-Vi öppnar inte dörren. -Vet du vad?
Jag måste missat valet när du blev vald till Kansler.
Vi gjorde i ordning sjukstugan, och hörde folk.
Är det över?
-Vann vi? -Vi vet inte.
Var är Marcus?
Han var i tornet.
Vi skickade några att hämta honom, Bellamy och Octavia.
Bellamy var den enda vi kunde få tag på i tid. Jag är ledsen.
Ge mig din radio. Marcus har sin.
Walkie-talkies funkar inte här nere.
-Clarke. -Jag låter dem säga farväl.
Jag förstår behovet av att få veta.
Men jag lovar att det finns bara mer smärta
på den andra sidan av radion.
Strålningsnivån är kritisk.
EXTERN STRÅLNING VARNING - KRITISK
Människorna där ute känner redan av effekterna.
När de inser att vi tog bunkern,
så kommer det bli kaos.
Och om vi öppnar dörren, så kommer vi släppa in kaoset.
Jag förstår. Flytta på dig nu.
Radion är inställd på 21,5 megahertz.
Kan någon höra mig?
Kan någon höra mig? Kom.
Det här är Octavia. Kan någon höra mig?
O, det är jag.
Mår du bra?
Jag lever.
Jag vann.
Bell, vad fan har du gjort?
Det var inte jag, men jag fixar det.
Vi har inte mycket tid.
Lyssna. När jag vann, så beslöt jag
att dela bunkern med alla.
Hundra från varje klan.
Kane försöker vinna tid åt oss, hjälper dem att välja folk.
Och Gaia lyckades övertyga scouterna att låsa templet.
Men om någon får reda på att Skaikru stal bunkern,
så är vi alla döda.
Uppfattat. Jag är på väg.
Stäng av radion.
Thelonious, vi kan rädda dem.
O, jag behöver tid.
Vänta. Vad?
Bellamy, vi har inte tid...
Bellamy?
Hörde du henne?
Jordslingarna lyssnar på henne nu, men inte länge till.
Jag öppnar dörren.
Jag är ledsen, men just nu är våra egna i säkerhet.
Det kan vi inte riskera.
För att stoppa mig, måste du döda mig.
Bellamy, såhär behöver det inte gå till.
Vems tokiga idé var det att göra en IVA-dräkt till en EVA-dräkt?
Din.
Tja, du kan inte skylla på din fantasi.
Reyes.
Vad står på?
Inget.
IVA-dräkter är designade för kontrollerade temperaturer,
detsamma för miljö och lufttryck.
Vet du vad som saknar allt det?
-Rymden. -Bingo.
Det blir en kort promenad
om jag inte har något att skydda mig från solstrålning.
Tänk, Raven. Vad kan du använda?
Det är ett vanligt vetenskapligt problem.
Det sista du någonsin måste lösa.
Efter detta, så är det slut på smärtan.
Medan dina vänner är fast i en bunker,
så kommer du sväva, omringad av stjärnor.
Vill du åka till månen? Det kan vi också göra.
Lyssna inte på henne.
-Raven, fokusera. -Ja.
Förlåt.
Okej, jag är fokuserad.
Okej, jag fixar det.
Kopplingarna är isolerade med PTFE.
Teflonhölje. Ja, underbart.
Jag kan smälta ned det och använda som packning.
Beständigt och strålningssäkert.
Varför tänkte jag inte på det?
Inte igen.
Det är tredje gången idag.
Hämta anfalls-kittet.
Jasper.
Maskeradbal? Härligt!
Tycker du det här är roligt? Strålningsnivåerna är nästan röda.
Varför är folk sjuka, tror du?
Inga fler droger.
Harper, mår du bra?
Jag mår bra.
Du mår inte bra. Det gör ingen av er.
Vi måste lämna bunkern annars klarar vi oss inte.
Jag hann göra tre dräkter, men jag kan ta sju i bilen.
Snälla! Någon! Vi behöver hjälp!
Vad nu?
-Riley! Vakna! -Riley?
-Han andas inte.
-När? -Vad gör jag?
Riley.
Svart regn igen.
-Ingen strålningsbränna. -Han kan inte stå.
Det var inte svart regn.
Han tog en överdos av ditt jävla jobi-te.
Låt honom gå, Monty.
Kom igen, Riley!
Kom igen. Hämta första hjälpen från bilen.
Okej.
Se på honom, på hans ansikte.
Han är fridfull.
Vad är ditt problem?
Harper, räddade vi honom för det här?
Det här händer inte.
Det var det här han ville.
Vore det bättre om han smälte inifrån när dödsvågen kommer?
Dödsvågen kommer om två dagar.
Ni kommer alla vara döda imorgon.
Jag åker ikväll.
Ingen smärta.
Inget lidande.
Om vi får rätt dos,
så kan vi alla gå bort såhär.
När?
Medan vi fortfarande kan.
Ikväll.
Vi gjorde det rätta, Clarke.
Igår hade vi rätt.
Idag måste vi leva med att ha fel.
Vi är tillbaka på Arken.
Döda våra egna, så att...
Så att vi kan leva.
Låsa in dem.
Bellamys syster är där ute.
Han gör vad som helst för att öppna dörren.
Tycker du det är en risk vi borde ta?
Nej. Men till skillnad från dig,
så hatar jag mig själv för det.
Hur vi känner oss är irrelevant.
Vi har alla gjort saker för att rädda våra egna. Hemska saker.
Vi sätter våra egna främst.
Det är så vi lever med oss själva.
Din mor är stark.
Du är starkare.
Det kommer inte alltid vara såhär, Clarke.
Du kommer att få se.
Bellamy är fri så fort dödsvågen är förbi, okej?
Okej.
Bra.
Under tiden, Bellamy har många vänner bland vakterna.
Vi måste sätta någon vid hans dörr
som hellre vill överleva än att bli omtyckt.
Jag tror jag känner någon passande.
Kommer du att hålla honom inlåst i fem år?
Självklart inte.
Clarke, det är hans syster vi talar om.
Vi vet nog båda att han kommer aldrig släppa det.
-Allt jag behöver från dig är... -Oroa dig inte, jag är med dig.
Ingen öppnar luckan så länge jag är här med Emori.
Du behöver en självisk jävel. Här har du mig.
Nej, nej!
-Hur mår han? -Släpp ut mig!
Vad tror du?
Vi tar över här.
Det här kommer gå bra.
Vill du prata med honom?
Ja.
TURBINKAMMARE
Släpp ut mig!
Jag tar över om sex timmar.
Okej.
Hjälp mig!
Bell, vad fan gör du? Du skadar bara dig själv.
Murphy.
Släpp loss mig, är du snäll.
Det kan jag inte.
-Jag är ledsen för din syster, jag... -Släpp mig då!
Det går inte, okej?
Okej? Vi kan inte öppna luckan. Sluta gör såhär mot dig själv
innan jag kallar på sjukvårdare för att ta ut dig.
Du har inte förändrats. Du bryr dig bara om dig själv.
Du har fel.
Det kommer bara pågå ett par dagar.
Hon kommer vara död om ett par dagar!
Ja.
Jag är ledsen.
Murphy, släpp ut mig!
Sinclair?
Becca, var är han? Mår du bra?
Hon är inte så smart som hon tror.
Sinclair.
Det var du.
Vad står på?
Jag överlevde inte så du kan ta ditt liv.
Jag tar inte mitt liv, jag...
Jag dör. Det är skillnad.
Den Raven Reyes jag känner ger inte upp. Hon kämpar på.
Det som händer i min hjärna är inget man kan bekämpa.
Hur vet du? Har du försökt?
Innan du lättvindigt skrotar ditt vackra sinne
så kan vi väl först kolla under huven?
Göra en besiktning.
Jag tror att det finns några mil kvar.
Okej.
Jag ordnade ett filter, så inomhusluften går att andas.
Den här visar luften i hangaren. Den kommer gå i höjden vid dödsvågen.
Men alla här kommer ändå vara döda.
-Monty... -Det händer redan, Harper.
Du är på väg att bli sjuk.
Om du följer med mig ikväll så blir du bättre.
-Bunkern är säker. -Då borde du gå dit.
Nu, medan du kan.
Jag går inte utan dig.
Jag stannar. Det är mitt val.
Men jag vill inte se dig dö.
Till och med Jasper, eller min familj...
Du har allt jag har kvar.
Men vi kan möta allt tillsammans.
Du är en kämpe, du ger inte upp.
Därför älskar jag dig.
Men jag älskar inte dig.
-Harper... -Måste jag förklara mig själv?
Du är inte nog för att få mig vilja leva.
Och jag är inte värd att dö för.
Rädda dig själv.
Låt resten av oss gå.
De har gjort sitt val, Octavia. Vi måste hitta en annan väg in.
Det finns ingen annan väg. Den här var hemlig i hundra år.
Då får vi bryta upp den.
Men då skyddar den ingen.
Bellamy kommer hitta ett sätt.
Det svarta regnet håller klanerna på avstånd för stunden.
Men när det slutar och de inser vad ditt folk har gjort...
De stal bunkern. De är inte mitt folk längre.
Jag undrade varför Kane tog sån tid.
Indra, nej.
Skaikru vanärar oss alla än en gång.
När folket får reda på det, kommer ni betala med blod.
Skaikru var inte den enda klanen som saknade respekt vid konklaven.
Eller hur?
Jag vet att du var utklädd till en krigare på slagfältet.
Och jag vet att Roan fångade dig.
Och jag vet även att han bannlyste dig för det.
Är det sant?
Om scouterna kollar Blue Cliff-krigarens kropp,
så kommer de hitta Azgeda-pilar.
Och Roan hade ingen båge.
Azgeda bröt mot reglerna.
De borde inte ha en plats i bunkern.
En grupp, Indra.
Jag bannlyser inte en hel klan på grund av en persons fel.
Vad vill du ha?
Att du respekterar din kung genom att följa mig.
Om du gör det,
när Bellamy öppnar dörren, så kommer mitt val stå kvar.
Azgeda kommer att överleva Praimfaya.
Din plan är att vänta?
Och hoppas att Bellamy räddar dig?
Ja.
Med tanke på hur han känner för dig,
så tycker jag det är en bra plan.
Att använda en elstöt för att få Alie ut ur mitt huvud
var som att stänga av en dator med sladden.
-En del av koden finns kvar i ditt huvud. -Precis.
Därför är jag Super-Raven.
Och snart super-död.
Om vi inte kan rensa ut koden.
Hindra att skadan blir värre. Ge din hjärna tid att reparera sig själv.
Hur gör man det med en dator?
Rensar den återstående koden?
Enkelt, starta bara om...
Den mänskliga hjärnan är ingen dator.
Skoja inte. Därför dödar din kod henne.
Vi måste stoppa ditt hjärta länge nog
för att stoppa strömförsörjningen till hjärnan.
Femton minuter.
Hon blir hjärndöd långt innan hon kan återupplivas.
Inte om jag är frusen.
Okej, inte frusen, men riktigt kall.
Raven, dräkten är nästan klar.
Tiden tickar.
Vi går på promenad bland stjärnorna.
Hon ska inte till rymden för att dö, utan bunkern för att leva.
Även om idén inte dödar dig, så blir du bara normal igen.
-Hon var aldrig normal. -Kanske inte.
Men med mig i hennes hjärna är hon da Vinci, Einstein, Mozart.
Och jag väljer henne framför de jepparna alla dagar i veckan.
Det räcker.
Raven, vad får dig att tro
att framtiden kommer att skilja sig från det förflutna?
Även om du överlever, så kommer smärtan finnas kvar.
Jag väljer inte smärta.
Jag väljer livet.
Nu sätter vi igång.
John.
Jag sov inte.
Jag ska behandla Bellamys skador.
Försök att inte döda honom.
Jag finns här om du behöver mig.
Det var på tiden.
Jag gjorde inte såhär mot min arm på skoj.
Du vill ha hjälp att öppna dörren.
Abby, jag såg din min när du hörde min systers röst på radion.
-Kane är där ute. -Tror du inte jag vet det?
"Gör bättre idag än vi gjorde igår." Det sa han till mig.
Det är så vi förtjänar att överleva.
John, jag behöver dig! Fort!
John, kom in hit!
Den jäve...
Han klarar sig.
Han är inte vårt problem.
Kontrollen till luftslussen finns i huvudkontoret.
Likaså Jaha.
-Har du en plan för det med? -Ja.
Öppna den jävla dörren eller dö på kuppen.
Så många tomma sängar att välja mellan.
Vi tillhörde visst inte alla ditt folk ändå.
-Niylah... -Snälla, gå in.
Om jag öppnar dörren
och alla i bunkern dör,
vem ska då ta hand om den hydroponiska odlingen?
Eller luftrenarna eller vattenåtervinningen?
Ingen.
Det handlar inte om att rädda mitt folk.
Det handlar om att rädda mänskligheten.
REGNET HAR SLUTAT.
KLANERNA KOMMER.
BORDE VI STOPPA DEM?
Nej.
Låt dem komma.
Dags att möta vårt öde.
Ja.
-Får jag prata med dig? -Självklart.
Kom in.
Jag tror vi borde öppna dörren.
-Det här handlar om Kane. -Nej.
Om vi väljer att rädda våra liv framför människorna därute,
vad gör det oss till?
Överlevare.
Abby, jag förstår inte. Du har tidigare gjort liknande val.
Det är samma problem du hade med Jake.
-Varför är det här annorlunda? -Vi var på Arken.
Vi trodde att vi räddade mänskligheten.
-Men nu... -Men nu gör vi det på riktigt.
Människorna på utsidan kommer döda oss om vi öppnar dörren.
Alla. Och först Clarke.
Är du redo att låta din dotter dö?
Jag beklagar din förlust, Abby.
Marcus var en god man.
Det är han fortfarande.
Abby, jag lovar att
Octavia inte kommer låta något hända Clarke, inte jag heller.
Låt oss göra det.
Det krävs två för att öppna dörren. En där uppe och en här.
Inta position, nu.
Murphy?
Dörren.
Kom igen, Abby.
INTERN SÄKRAD ÅTKOMST LUFTSPÄRR L1 LÅST
ÖPPNAD
Bellamy, stopp!
Vi har inte tid för det här.
Strålningen blir värre och folk dör där uppe.
Clarke, vad gör du?
Det jag måste, som alltid.
-Bort från dörren nu. -Nej.
Det är inte som att stänga leveransskeppets dörr,
eller att dra i spaken vid Väderberget
eller i Ljusets stad.
Vi visste då vad vi stoppade.
Nu vet vi ingenting.
Vi vet att om dörren hålls stängd, så överlever mänskligheten.
Snälla.
Du måste skjuta för att döda.
Bara så kan du stoppa mig.
Jag visste att du skulle leverera.
Jag älskar dig så.
Octavia, de är här.
VI ÄR EN KLAN.
OCH DETTA ÄR VÅRT HEM.
Alla förutom du.
Vi hade ett avtal.
-Du sa... -Jag sa att ditt folk skulle leva.
Jag sa inget om dig.
Du kan säga att vi stal bunkern om du vill,
men nu är dörren öppen, så...
Var tacksam för att ditt straff kommer bli kort.
Praimfaya väntar.
VÄLKOMMEN HEM.
Vattnet är kallt nog.
Din puls är redan farligt låg.
Säg igen hur du ska släppa strömförsörjningen
för att omstarta ditt hjärta.
En kabel och en timer satt på 15 minuter efter att jag slocknar.
Den är inställd på samma effekt som defibrillatorn
i första hjälp-kittet i raketen.
Analog. Jag gillar det.
Inte jag.
Varför inte släppa ner en brödrost i vattnet? Det är groteskt.
Slöseri med din talang, Raven.
Vet du något annat som slösar min talang?
Min död.
Vi har fortfarande puls.
Att chocka ditt hjärta kan få det att stanna.
Om det händer, så måste du chocka det med defibrillatorn.
Slappna av, chefen.
Dags för en ny chans för en amatörmekaniker med hjärtfel.
En sista sak. Alla har en livsinstinkt.
Självbevarelsedriften kommer slå in.
Hur förbigår man den?
-Genom att vara grym. -Jag menar allvar.
Jag vet.
Det är lugnt.
Här har du dagens lärdom.
Du måste vara redo att dö för att leva.
Det är jag.
Om det fungerar, så vaknar du, och vi är båda borta.
Du kommer alltid vara med mig.
Tack.
Du gjorde detta, Reyes. Inte jag, inte hon.
Det var du hela tiden.
Det är inte för sent att ändra dig.
Där är du. Jag har letat överallt.
Du borde inte vara här, Monty.
Det borde ingen av oss.
Vet du varför månen är röd?
Är den verkligen röd?
Jag trodde jag var redan hög.
Det är dödsvågen. Radioaktiv aska i luften.
Åker vi nu, hinner jag med två resor till Polis innan den kommer.
-Det borde vara nog för alla som... -Jag lämnar nu.
Trots alla dess brister,
så är jorden väldigt vacker.
Hur mycket jobi-te drack du?
Tog precis det sista.
Vad gjorde du?
Du skulle inte få reda på det såhär...
Få reda på vad? Vad har du gjort?
-Svara! -Nej.
Ta inte av den, inte för mig.
Nej, det här är inte rätt.
Nej, du måste låta oss gå.
-Fan heller. Upp med dig. -Gå bara!
Res dig, annars förlåter jag dig aldrig.
-Bara... Kom igen. -Säg inte så.
Lev inte med det. Nej.
Nej, säg...
Säg att du älskar mig.
Gör inte såhär, snälla.
Säg att du älskar mig, annars ångrar du dig, Monty.
Det är bara osanitärt.
-Öppna din mun! -Nej!
Jag försöker bara hjälpa dig!
Det är inget skämt! Det är på riktigt, din idiot!
Låt mig hjälpa dig.
Vi ses på andra sidan.
Nej.
Nej. Jasper, stanna med mig.
Stanna med mig.
Hallå, Jasper!
Jasper?
Jag älskar dig.
Jasper.
Nej, nej.
Nej, Jasper.
Nej.
"Låt oss gå."
Harper.
Harper!
Nej.
Harper.
Monty.
Jag älskar dig.
Kan inte dö.
Kom igen!
Det här är Raven Reyes,
och jag lever.
Anläggningen sköter inte sig själv.
Vi måste prioritera läkare och ingenjörer.
Raven då?
-Klart vi hämtar Raven. -Kallar du det rättvisa?
Jag kallar det att ställa saker till rätta.
Tack vare min bror.
Lät du det här hända?
Hur många av oss måste dö?
Ni har tur att det inte är er alla.
Tur?
Vi har hundra platser.
De andra klanerna har alla valt sina överlevare.
Vi måst göra det samma.
Ett hundra.
Vi har fyra gånger så många.
En smärta alla klaner känner.
Var det det här du ville?
Ingen ville det här.
"Vilja" har inget med det här att göra!
Skaikru får 100 sängar, precis som alla andra.
Bellamy får en av dem.
Resten är upp till dig.
Dödsvågen kommer om 24 timmar.
Du har tolv på dig att bestämma.
Översatt av: Victor Abrahamsson