Tidigare på The 100...
Hur kom ni hit?
Hur mycket tid har vi?
Sex dagar. Kanske sju.
Oavsett om du gillar det eller inte så är vi på hans sida.
Hur kan du fortfarande vara emot Octavia?
Hon dödade sitt eget folk för att ta bort deras egen vilja.
Om det här den sista levande dalen på jorden, så borde den vara vår.
Deras enda fokus är att hålla er ute.
När jag ger tecknet, öppnar vi eld mot bunker ett.
Och position A här.
Enligt Diyoza, är första tecknet på attack...
Första tecknet på attack är, när McCrearys styrkor vid punkt B och C -
- sluter upp för att förstärka A, i tron om att det är där vi kommer igenom.
Det lämnar de andra dörrarna vidöppna.
Om vi kommer i vid rätt tid, och är snabba blir det inget motstånd.
Du har två sekunder på dig att berätta varför du överlämnar dig själv.
Wonkru vet att du har mina stridsplaner.
De vet varje steg du planerar innan du gjort dem.
Ni kommer förlora kriget. Vi kan berätta hur ni ska vinna.
Varför skulle du göra det?
För jag vill inte ha in djävulen i trädgården.
Två bunkrar.
Precis som Echo sa.
Det är tecknet.
Låt det vara!
Det funkar. De drar sig undan.
Team A, eld upphör. Hunden är inne.
Förflytta er till position B och var med på det roliga.
Murphy, du har äntligen ett vapen. Använd det!
Jag rör mig så fort jag kan. Kom igen!
Säg hej till min lilla...
- Hon har en rekyl. - Jösses!
Vad har du gjort?
Du hade sönder kärnan, den kommer explodera. Vi borde springa.
Jag springer inte.
De har slutat skjuta tillbaka.
Det rör sig inte i bunkrarna.
Ingen förstärkning än heller.
Var är alla då?
Något är fel.
Gör mig en tjänst, Kuba.
Låt mikrofonen vara på tills ni är klara. Så vi kan höra det roliga.
Du gjorde ditt bästa för att stoppa det här.
Om vi måste slåss, är det bäst att vinna.
Jaha skulle vara stolt över dig, Ethan.
Attack!
Nej! Vi måste ta skydd!
Håll er ner! Håll era positioner!
Reträtt!
Tillbaka till skogen!
Nej! Avancera!
Det är det enda sättet!
Nej! Det enda sättet!
Vi går tillbaka och hittar en annan...
Vad gör vi med de som kom undan?
Låt dem fly.
De svälter ihjäl i ödemarken.
Uppfattat.
Vad är det, Kane?
Jag trodde att du också ville ha det så här.
Vi vill alla samma sak, människas överlevnad.
Och det finns folk där ute som kan hjälpa oss uppnå det.
Han har rätt. Vi kan inte göra det här ensamma.
Ändå, har vi enligt din bok, allt vi behöver här.
Det första du skrev när vi vaknade och vi trodde att vi var ensamma.
Precis efter ditt Domedagstal -
- till de så kallade ledarna i fria världen.
Vi behövde inte det, va?
Här är det.
Planer för arters överlevnad, -
- tack vare våra vänner på Eligius III.
De var inte brottslingar.
Det är inte vi heller. Inte längre.
Det blir du om du begår folkmord.
Jag trodde vi var vänner nu.
Lugna dig, Paxton.
Det är vi.
Det skulle bli de eller vi. Kane vet det också.
Eller hur, Kane?
Hon är bra, eller hur?
Det finns bara en anledning till att du lever.
Och så fort hon är född, -
- gör du inte det längre.
Lås in henne.
Ja, sir.
Du fick det du ville ha.
Vår information var bra.
Och du inte misstycker, vill jag träffa Abby nu.
Även känd som anledningen till att du lever, och jag misstycker.
Du kan träffa henne när hon botat mina män och undersökt mitt barn.
Tills dess...
Varför inte lyssna på vad du gjort, Kane?
Det är ljudet av seger.
Octavia skulle dödat oss.
Clarke, de blir slaktade.
Vi har gjort vårt val.
Du har gjort ditt val.
Vi gör det här.
Sista patienten. Du har varit duktig, mamma.
Efter det här vill jag att du vilar. Madi och jag städar upp.
Efter det här blir det lättare.
Det måste bli lättare.
Det är något jag måste fråga.
Överdosen.
Var det en olycka?
Jag vet inte.
Vi är tillsammans nu.
Och vi tar oss igenom det här också.
Allihopa.
Madi?
Madi!
Hon tog nycklarna.
Hon kommer slåss. Jag måste stoppa henne.
Då går jag med dig.
Nej, det är lugnt. Hon kommer inte långt.
Stanna här och gör klart. Jag hämtar tillbaka henne.
Hon kommer göra om det. Så länge den där saken är i hennes huvud.
Jag lovade att inte ta ut den. Vad ska jag göra?
Du frågar någon som skickade ner 100 barn till marken -
- för att undvika att hennes dotter skulle skickas ut i rymden.
Vad som än krävs alltså?
Vad som än krävs.
Den startar inte.
Jag tog ut ledaren.
Nu går vi.
Visst. Då går jag. Ur vägen.
Nej.
Släpp mig.
Madi! Ascende superius!
Du tog ut ledare.
Jag ändrade passerings-frasen.
Jag är inget barn längre, Clarke. Jag är kommendören.
Och mitt folk dör.
Jag låter dig inte dö i det här kriget.
O. Rör dig inte.
Jag sa, rör dig inte.
Så fort vi rör oss är vi döda.
- Blodreina. - Ner!
Blodreina.
Det här är ditt fel.
Vi tar inte det nu.
Att döma av antalet döda, -
- måste några i din armé tagit sig tillbaka till Ödemarken, -
- men de klarar sig inte länge utan mat och vatten.
Vi måste ta oss till dem. Du ligger ner och täcker och vi springer.
Jag har inget vapen.
Vi måste vänta tills det är mörkt.
När vi är tillbaka, tar vi radion och ger upp.
Vi kan inte vinna.
Det är över.
- Men vi kan rädda vårt folk. - Ingenting är över.
Din information var dålig, men vi vet i alla fall vad vi möter.
O, ingen kommer följa dig.
Det här är ditt fel, inte mitt.
Du ledde dem hit.
Du brände deras farm och tvingade dem marschera.
De är döda på grund av dig.
- Snälla! - Stilla.
Vad gör de?
Snälla, vi ger upp.
Ner!
Så mycket för att ge upp.
Hjälp!
Miller, du är träffad.
Det är bara en skråma.
Nate, låt mig se.
Ta hans blod. Ge det till Miller.
Miller, såg du Bellamy?
Han är med Octavia. Vi måste hämta dem.
Hämta dem? Det är deras fel! Fienden väntade på oss!
Kanske om du och resten av Eldkulten inte hade flytt...
- Säg det igen! - Det räcker!
Levde de?
Jag vet inte. Det är därför vi måste tillbaka.
Då går du ensam. Ingen mer ska dör för att rädda Blodreina.
Brell, vi kan fortfarande vinna.
Vi kan fortfarande vinna!
Nate!
Ge mig ett suturkit, och något mot smärtan.
- Vi har inget kvar. - Av vad?
Av allt.
Gå. Svara. Vi fixar det här.
Bellamy, kom in! Hör du mig?
Echo, det är Monty.
Snyggt, Monty. Låt mig prata med Bellamy.
Jag trodde du sa att det var säkert. Vad fasen hände?
Det var Diyoza. Hon förrådde oss.
- Vi vet inte det. - Var är hon då?
Hon var inte ensam. Kane förrådde oss också.
Tysta allihop.
Monty, var är Bellamy?
Han saknas. Men det är fortfarande skottlossning i klyftan.
Det är inte över än.
Om ni inte kommer på nåt fort, -
- kommer tre hundra personer dö här ute.
Om ni är 300 så attackera.
Ni har tillräckligt många.
Det är inget alternativ.
Få är villiga att gå tillbaka.
De är på varandra.
Ingen har befälet.
Echo, om fienden fortfarande lyssnar...
Okej. Vi förstår, -
- och vi kommer på något. Ingen kommunikation tills dess. Okej?
Uppfattat.
Luftsupport då?
Transportskeppet har väl missiler? Om vi tar oss ombord, ta...
Inte en chans! Det enda McCreary inte har är en pilot, -
- och du vill slänga in en genom dörren?
Hon har rätt. Det är för riskabelt.
Jag håller med Murphy. Får vi inte dem genom klyftan, -
- är det här över och de dör i Ödemarken.
Då tar vi dem genom klyftan.
Murphy, Emori, stanna här och få igång kanonen.
Ursäkta. Vad pratar du om?
Monty sa att de behöver en ledare. Så då ger vi dem en.
Shaw och Raven, ni kommer med mig.
En ledare? Förklara.
Bellamy har problem.
Gör som jag säger.
Det är mörkt nog. Nästa gång den går förbi sticker vi.
Nu!
Ner!
Det är lugnt. Kom igen.
O! Vad gör du?
Vi kommer aldrig förbi ljusen.
- Nej. - Ta et gevär. Det finns ett där.
Så fort du trycker av så är vi döda.
Kom igen. Vi klarar det.
Hjälp oss.
Indra.
Gaia är träffad. Det är illa.
Är du också skadad?
Nej.
Vi måste ta Gaia till Jackson. Kom igen, Indra.
Nej. Vi kan inte flytta henne.
Wonkru kommer tillbaka till oss.
Det är okej.
Först måste vi stoppa blödningen.
Inte här. Vi behöver skydd.
Vi syns inte bakom stenarna.
Ner.
Nu.
Spring.
Även om vi stoppar blödningen klarar vi inte att bära henne.
Rädda er själva. Jag lämnar inte min dotter.
Indra har rätt. De kommer tillbaka.
Varför gör du det här?
För en vecka sedan kastade du oss i gropen.
För en vecka sedan var du förrädare.
Nästa vecka kan du vara det igen.
Men just nu, är du Wonkru.
Hon tror att när Wonkru kommer tillbaka, -
- säger du till Eldens följare att följa henne genom klyftan.
Om de inte gör det, dör alla.
McCreary sa att du var färdig.
Hundratjugotvå behandlingar på fem dagar...
Utan tabletter.
Jag hörde det också.
Var är Clarke?
Jag vill tacka henne för att hon hjälpte dig när jag inte kunde.
Jag bad henne och Madi att sova i kyrkan så vi kan prata.
Jag känner igen den blicken.
Vad är det?
McCreary kommer inte acceptera Wonkrus kapitulation.
De kommer utplånas.
Och jag sa hur han skulle göra.
Och jag gav honom möjligheten.
Jag är bara trött på att behöva välja det minst...
Det minst dåliga valet.
Octavia eller McCreary.
Svält eller...
Först överlever vi, -
- sedan tar vi tillbaka vår mänsklighet.
Du sa så, minns du?
För länge sedan.
Önskar att jag fortfarande trodde på det.
Vi kommer dit.
Är du den sanna kommendören?
Gör dig beredd att bevisa det.
Lugn.
Echo, släpp henne.
Vi är inte här för att göra dig illa.
Jag vet varför ni är här.
Ni tror att Wonkru kommer följa mig.
Vad väntar ni på?
Ta av kragen innan Clarke kommer.
Hon lär inte bli årets mamma.
Ljus.
Det är trevligt att äntligen träffa dig.
Kan du prata med någon annan?
Jag vill inte att ditt huvud exploderar.
Bort från henne.
Hej Clarke, jag har inte sett dig på sex år, -
- är det så du säger hej?
Clarke, lägg ner pistolen. Det här är dina vänner.
Tyst, Madi.
Nu, Raven, backa.
Du också, Shaw. Ner med vapnen.
Gör som hon säger.
Förlåt, Clarke.
Jag tar kragen.
Echo, det räcker.
- Hon lämnade Bellamy att dö! - Nu! Annars följer jag inte med.
Du ska ingenstans.
Hennes sändare är på.
Vi måste dra. Nu!
Ta vår pilot och hans flickvän tillbaka till skeppet.
Släpp!
Clarke, hur kunde du göra så här?
- Döda spionen. - Vänta. Vi måste prata med henne.
Vad vill de ha av henne?
Jag vet inte.
Men om du dödar Echo, får vi aldrig veta.
Ni två, stannar här.
När de pratat klart, döda henne.
Tack, Clarke.
Nu när vi har missilerna igen, är det dags att avsluta det här, -
- så att bådas barn kan leva lyckligt i alla sina dagar.
Abby?
Abby är inte här.
Om jag inte misstar mig, gick hon för att undersöka överste Diyoza.
Kontrollen till min krage? Hon hade den i handen när hon gick.
Okej. Tack, Vinson.
Jag säger att du sökte henne.
Det var faktiskt dig jag sökte.
Okej.
Hur kan jag hjälpa dig?
Jag har hört att slaget går bra, tack vare dig.
Hundratals döda på bara en dag. Det är ganska imponerande.
Även om man lade ihop mina dagar, skulle man inte komma i närheten.
Jag vet vad jag har gjort.
Och jag kommer tampas med det för resten av mitt liv.
Om ändå ett samvetet var en fribiljett, -
- och inte bara en röst i ditt huvud du låtsas lyssna på -
- mellan vedervärdiga handlingar.
Jag själv har inte bördan av ett samvete.
Jag är glad för din skull.
Om du ursäktar, jag måste till bryggan.
Varför inte bara omfamna demonen?
Som Abby gör.
Jag ordnar tabletterna till henne.
- Berättade hon det? - Nej, men hon är ren nu.
Du är säkert tacksam för att hon räddade ditt liv, så...
Om du verkligen bryr dig om henne, så slutar du och låter henne helas.
Jag kan inte göra det.
Jag tror du behöver gå.
De flesta missbrukare trillar dit vid personliga tragedier.
Visste du det?
Som när någon man älskar dör, till exempel.
Okej.
- Abby. - Försök inte prata.
Jag kan fixa det här.
Jag förlåter dig.
Jag vet att du sa åt Octavia att bryta ner mig.
Marcus, håll ut.
Hon dödade människorna, inte du.
Det var Octavia.
Mamma...
Jag är här -
- mitt barn.
Du måste släppa mig.
Nej.
Wonkru kommer tillbaka.
De kommer slåss.
Håll bara ut...
- lite till, och...
De kommer inte.
Wonkru är i spillror.
Min kamp är över.
Nej.
Och Madi då?
Vilken sorts Flam-beksyddare -
- lämnar en tolvåring kommendör att ta hand om sig själv?
Fortsätt kämpa.
Om inte för dig själv, så för henne.
Wonkru är i spillror...
Jag hade sönder det.
Ja, det gjorde du.
Hur är det med huvudet?
Hur är det med ditt?
Jag antar att bli en förrädare -
- för alla du brytt dig om måste suga.
Det gör det.
Men om det betyder att jag håller Madi säker, kan jag leva med det.
Den stora Wanheda, -
- villig att göra allt för att beskydda sitt folk.
Korrigering.
Person.
Synd att hon inte uppskattar det.
Alla har vi blod på våra händer, eller hur?
Eller tycker du inte att människorna du sprängde i Mount Weather räknas -
- för att du följde order?
Jag skulle dödat dig när jag hade chansen.
Det gör mitt dilemma lite lättare.
Vilket dilemma?
Männen bakom mig har fått order om att döda dig så fort vi slutar prata.
Jag föredrar om de inte gör det?
Varför bryr du dig?
Bellamy älskade dig.
Du var bra för honom.
Så vitt det verkar, var han bra för dig också.
Vad?
Bellamy är inte död, Clarke.
Eller han var inte det när...
Han överlevde ditt svek i Polis tillräckligt länge -
- för att marschera in i ditt svek här.
Vad? Bryr du dig om Bellamy nu?
Det har jag alltid gjort.
Oroa dig inte.
Om han fortfarande är vid liv i klyftan, är han inte det -
- så snart McCreary tvingar Shaw att avfyra missilerna, -
- torterar din vän Raven för att få honom att göra det.
Han satte Flamman i Madis huvud.
Han gjorde det för att rädda oss, och hon tog den villigt.
Eller hur, Heda?
Kalla henne inte det.
Hon vet att jag gjorde det.
Ja.
För att du är modig och dumdristig.
Och för att jag var i fara.
Det stämmer. Jag gjorde det för att jag älskar dig.
Jag trodde att kärlek var en svaghet.
Är det inte vad kommendörerna i ditt huvud säger?
Jo.
Alla utom en.
- Du borde nog sova. - Jag vill inte sova.
Så fort jag blundar, -
- ser jag dig.
Utanför dörren vid Mount Weather.
Redo för krig.
Sedan går jag, -
- lämnar dig där ensam.
Låt mig översätta det för dig.
Lexa skyddade sitt folk genom att sluta avtal med fienden, -
- lämnade Skaikru att dö.
Ja.
Precis som jag gjort här.
Jag behöver inte spöken som visar vad jag förlorat för att skydda dig, Madi.
Clarke.
Hon är inte ett spöke. Hon är riktig.
Det är de alla.
Och du har fel i varför hon visar det minnet.
Förråda dig är hennes största ånger.
Hon visar mig det, -
- för att hon inte vill att du gör samma misstag som hon gjorde.
Snälla, Clarke.
Jag vet att du är rädd.
Det är jag också.
Men jag måste göra det här.
Och du måste låta mig.
Madi.
Det är så här vi överlever.
Så kan det vara, -
- men livet borde handla om mer än bara överlevnad.
De har slutat prata.
Den här är din.
Vad?
Bra val.
Kom igen. Vi behöver komma till fronten före missilerna.
Vi kan ta rovern.
Bra.
Murphy och Emori har en av pulskanonerna.
Clarke, vi hinner inte. Vi måste gå.
Nej. Du måste gå.
Jag måste stoppa transportskeppet från att lyfta, -
- så du kan led ditt folk genom klyftan.
Här. Du behöver den för att starta motorn.
Minns du var den ska sitta?
Clarke, snälla, jag behöver dig.
Du kommer alltid ha mig.
Jag kommer alltid skydda dig.
Det är så här jag gör det nu.
- Echo kommer vara vid din sida. - Varje steg på vägen.
Lyssna på mig.
Du är så speciell, Madi.
Jag visste det dagen då jag mötte dig, när du ledde mig till björnfällan.
Hela tiden har du trott att jag har hållit dig vid liv, -
- men det var du som räddade mig.
Du är Madi kom Louwoda Kilron Kru, -
- arvtagerska till Bekka Pramheda, -
- efterträdare till Lexa kom Trikru.
Jag älskade henne så mycket, -
- men inget i jämförelse med hur mycket jag älskar dig.
Tänk om jag aldrig träffar dig igen?
Nej. Det är inte möjligt.
Hur kan du vara så säker?
Det är enkelt.
Du kanske är kommendören, men jag är dödens kommendör.
Och jag säger att vi ses igen.
Åk och rädda honom.
Raven, sluta.
- Vi kommer härifrån. - Nej, det gör vi inte.
Lyssna, McCreary kommer tortera oss -
- tills han får som han vi och jag kan inte låta det ske.
Så du måste jobba på min krage.
Jag ber dig inte ta av den. Jag ber dig sätta på den.
Jag dödar dig inte, Shaw.
Och jag bombar inte Wonkru.
Är du rädd att du kommer ge efter?
Det kommer jag. När de torterar dig.
Snälla, Raven. Det är det enda sättet.
Om vi eliminerar mig, har inte McCreary något.
Jag kan inte utlösta en ihållande elchock själv, men om du...
Spänn fast dig, löjtnant.
Det kommer bli en skakig tur.
Någon är vid liv.
Ner!
Varför bryr du dig om jag dör?
Är det inte det du vill?
Jo.
Hennes hjärtslag stannat av.
Vi måste ge oss av nu. Jag ger dem en måltavla.
Nästa gång de öppnar eld, springer vi.
- Jag bär Gaia. - Nej.
Du ska inte dö för mig.
Hon har rätt.
Jag kanske aldrig kan fixa det jag förstört, -
- men jag kan rädda dig.
Det är mig de vill ha.
När de öppnar eld, spring som sjutton.
Hela jag, för oss alla.
Min broder, -
- mitt ansvar.
Ni är Wonkru, eller så är ni fiender till Wonkru!
Välj!
Octavia, hoppa in nu!
Ringde nån efter räddning?
Skynda! Vi ska inte stanna!
- Jag trodde du fixade den. - Uppenbarligen inte.
Den kommer sprängas! Kasta den nu!
Kom igen, in!
Ja!
FORTSÄTTNING FÖLJER
Undertexter: Maria Olsson