Tidigare på The 100...
Någonting kommer.
En våg av strålning som kommer att döda allt i sin väg.
Hon kommer inte?
Vad om jag berättade för dig det kan finnas en bombkällare -
- byggd för att klara av tusentals?
En sista konklav. En mästare per klan.
En död i stället för tusentals, och den som vinner får bunkern.
Skaikru tar inte bunken ensam.
Om vi är Wonkru...
Från askan -
- kommer vi att stiga.
46 DAGAR EFTER PRAIMFAYA
UR ASKAN KOMMER VI ATT STIGA
Octavia.
Delegaterna har samlats.
Att klä upp mig lurar inte någon.
Mitt blod är rött och det kommer alltid att vara det.
Symboler är viktiga, Octavia. Dessa symboler. Lita på mig.
Ju fler folk som knyter dig till dem, desto lättare är det för dig att leda.
Mästaren av Wonkru.
Sluta.
Titta vad jag hittade.
Jag vet att Bellamy brukade läsa delarna om antika Rom för dig.
"Jag tänker tala om former ändrade till nya enheter."
Tack.
Vi sparrar i morgon. Lova?
Indra.
Bra. Nu kör vi igen.
Klaga till din mamma.
Mor.
Har du bestämt dig?
Ändrat mig menar du? Nej.
Gaia, människor börjar bli rastlösa.
Det kommer inte ta mycket för att gammalt hat ska komma fram.
Lägger du ditt stöd bakom Octavia...
Jag sa nej, mamma.
Flammens order kommer aldrig att stödja en rödblodig befälhavare.
Den röda blodiga befälhavaren räddade ditt liv.
Och alla andra i denna bunker.
Dina riktiga befälhavare skulle låta dig brinna.
Cabor av Delphikru stal filtar -
- från Sangeda-kvarteren!
En fräck lögn!
Det finns vittnen; Hans skuld är inte ifrågasatt.
Enligt Sangedakru lag borde han stenas -
- och hans familj kastas ut.
Och på arken hade han fått flyta.
Men säkert kan vi införa ett rättssystem -
- där straffet passar brottet.
Brottet var mot oss; Och vår rättvisa bör råda.
Så mycket för Wonkru.
Osleya har rätt.
Det finns inga separata klaner här. Bäst för dig att inte glömma det.
Okej.
Vilken straff lägger Osleya på?
För att stjäla filtar? Ge tillbaka dem.
Vad kommer härnäst?
Tyst.
Någon är där ute.
- Här, låt mig. - Nej, jag kan göra det.
Det är det mesta du sagt till mig i en månad.
Det är Clarke.
Jag vet att det är det.
Skynda.
Abby, du vet att Clarke åkte tillbaka till rymden med de andra.
Tack, men jag behöver inte dig för att skydda mig från mig själv.
Det gör jag inte. Jag skickade efter dig, eller hur?
Jag vill bara att du ska vara förberedd.
Det är en Nattblod som vet var vi är.
Vem kan det vara? Sätt på din förbannade hjälm.
Försiktig. Vi har inte öppnat den här dörren sedan Praimfaya.
Nu kör vi.
Ja.
Marcus, det är något fel! Den öppnas inte.
Flytta dig.
Skjut på.
- Abby, sluta. - Nej! Clarke är där uppe!
Abby, sluta.
Kom igen.
Abby, sluta!
Den är förseglad från ovan.
Om byggnaden kollapsade, så...
Hon kommer inte in.
Vi kommer inte ut.
Nej! Clarke!
Jag antar att du redan vet?
Alla vet.
Varför är hon här? Hon är ingen ingenjör.
Kara driver den hydroponiska gården, precis som hon gjorde på arken.
Du behöver höra vad hon har att säga.
Här är ritningarna.
Varsågod.
Jag behöver inte ritningarna.
Jag studerade dem tillräckligt innan jag tog denna bunker åt vårt folk.
Du vill veta om det finns en annan väg ut. Det finns inte.
Det här ändrar ingenting.
Vi kan inte överleva utanför de kommande fem åren ändå.
Det betyder att vi har fem år att lösa det här problemet.
Vad skulle det ta att skära runt luckan, -
- eller gå igenom en yttervägg?
Peka ut en svag punkt och jag skaffar några som...
Du lyssnar inte.
Även om vi kunde skära runt luckan, vilket vi inte kan, -
- gissar jag att tornet kollapsade ovanför oss, -
- vilket betyder tusentals ton spillror.
När det gäller ytterväggen, är det 30 cm av solitt stål, omgivet av berggrund.
Det finns inga sårbarheter, -
- och vi har inte utrustningen att utnyttja dem om de fanns.
Inte om fem år. Inte om 100.
Det finns en viktigare fråga.
Hydrofarmens utbyte kommer inte stödja oss utöver dessa fem år.
Även om vi ersätter de medicinska fälten med livsmedelsproducenter -
- och göra dem till näringsdiversitet, kommer leda till en massdöd.
För växterna och för oss.
Varför hör vi det här först nu?
Innan nu kunde jag klara av det.
När hon tillät 1200 personer i denna bunker, -
- baserades det på femårsberäkningar.
Klandrar du mig för detta?
Du tvingade ditt eget folk ut i den elden och för vad?
- Få ut henne härifrån. - Denna bunker var inte din att ge.
- Cooper. - Jaha hittade den. Den tillhörde oss.
- Du hade ingen rätt. - Det räcker.
Vad i helvete är hennes problem?
Karas fader dog i Culling på arken.
Och hennes man, han klarade inte gränsen för bunkern.
Hon har gjort matematiken.
Hon vet att vi måste överväga befolkningsminskning än en gång.
Inte en chans.
Om vi behöver en ingenjör igen, kommer vi att meddela dig det.
Eskortera honom till Skaikrus bunkerrum.
Postera ett lag vid dörren. Gå!
Vi borde öka vakternas närvaro på alla våningar.
Jag föreslår att de tilldelas till sina egna klaner.
Jag ska segregera måltiderna, och sammankalla delegaterna.
Låt oss återkomma till det faktum -
- att det finns för många i denna bunker.
- Nej. - Jag håller med.
Det är inte ett beslut för idag, -
- men lika mycket som jag hatar säga det, Jaha har rätt...
Är inte ansvarig här.
Inte du heller. Eller delegaterna. Jag är.
Och jag räddade inte oss alla vi kunde döda oss själva.
Detta är ingen lek.
Osleya har bestämt sig.
Inget illa menat, men din mästare har inte varit så intresserad av att leda...
Hon är intresserad nu.
Vad händer om vi går till halva rationer? Köper det oss mer tid?
Teoretiskt ja. Men vi är redan vid baslinjen.
Det dröjer inte länge innan vi börjar se fall av adaptiv termogenes.
Svält-anpassning.
Kommer vi överleva eller inte?
Vi överlever. Vi önskar bara att vi inte gjorde det.
Vissa av oss gör det redan.
Då går vi till halva rationer.
- Något emot om jag går med dig? - Ja.
Idag har det varit svårt för oss alla.
Vi vet inte ens om det var Clarke.
Det som är viktigt är inte vad vi vet, men det vi tror.
Din ingenjör-mentor skulle inte hålla med.
Min politiska mentor skulle inte det, -
- men vad ni än bråkar om ändrar hon sig.
Herren vet att du har nu tid.
Farbror Theo?
Kan jag få lite mer, snälla?
Här, Ethan. Du kan ta min.
Nej. Tack.
Ethan, Marcus behöver också äta.
Och du måste vänja dig vid halva ransoner precis som resten av oss. Okej?
Bra. Kom igen nu.
Jag har en överraskning för dig i rummet.
Jag är glad att du övertalade mig att inte bekämpa Octavia för denna plats.
Kansler Jaha, sir?
Skulle du tänka dig att stanna? Jag har en idé att få maten att räcka.
Jag behöver bara några minuter för att förklara.
Imorgon, Kara.
Om det fortfarande är en bra idé, kan vi prata om det då.
På arken hade vi åtminstone fönster.
Arken sög.
Men vi överlevde det.
Och om vi har varandra, överlever vi detta också.
- Ses vi efter mitt skift? - Ja.
Okej.
Jag är verkligen glad för din skull, Jackson.
Låt oss tala om dig.
Marcus sa att du hade huvudvärk igen.
Jag trodde att de skulle sluta efter isbadet.
Det kommer de, men under tiden -
- skulle jag verkligen uppskatta om du inte diskuterade mitt tillstånd med Marcus.
Han bryr sig om dig, Abby. Vi båda gör det. Och jag är bara...
Hon har ett anfall.
- Tippa över henne på sidan. - Ja.
Vad är detta?
Allihopa, håll er lugna. Vi är säkra här. De kan inte komma åt oss.
Vad gör du?
Vi tar tillbaka det som är vårt.
Marcus, kan du höra mig?
Vad ska vi göra?
Vi ska leva.
Och även om det kan vara orättvist, kommer de inte att göra det.
Varför är vi fasthållna?
För att jag inte dödar mitt eget folk.
Även de som ansvarar för min fars och mans dödsfall.
Abby hade inget att göra med det.
Abby öppnade dörren.
Skulle du ha gjort det om han redan var säker inomhus?
Detta kommer inte att få din man eller din pappa tillbaka.
Nej, det gör det inte. Men det kommer stoppa nästa slakt av våra människor.
Om du ursäktar har jag lust att skjuta dig i huvudet, -
- och det vill jag inte göra.
Och vårt folk som är på den andra sidan av den här dörren?
Alla är inte här, eller hur?
Vi väntade så länge vi kunde att slå till.
Allt vi kan göra nu är att se till att de vi inte kunde rädda inte dör förgäves.
Det kommer inte hända snabbt. Du vet det, eller hur?
Svält är långsamt, Kara.
De människorna där ute, våra och deras, -
- deras kroppar kommer att metabolisera icke-essentiella proteiner först.
Fettsyror, glycerol, sedan muskler.
De kommer att förlora håret, deras hud kommer falla av. De kommer svälla upp.
Och de första att dö kommer att vara de lyckligt lottade.
De kommer inte behöva slåss mot frestelsen att äta sina vänner.
Du är tredje generationens gårdsstation.
Du måste ha hört rykten om förstörelsen.
Det är därför vi började flyta våra döda.
Allt du just beskrev skulle ha hänt med oss på fem år.
Du borde aldrig ha öppnat dörren.
Dessa dödsfall ligger på dig, med.
"Tja," sa trädet, rättar upp sig själv så mycket som hon kunde,
"en gammal stubbe är bra för sittande och vila.
Kom, pojke, sätt dig ner.
Sitt och vila."
Och pojken gjorde det.
Och trädet var lyckligt."
Han har sovit sedan pojken byggde båten.
Jag gillar den historien.
Jag också.
Det var min sons favorit.
Jag vill inte störa dig. Har du tid att fixa mitt hjul?
Låt mig ta en titt.
Skaikru, stå upp!
Under sängen med Niylah.
Nu!
Hallå, vad är det här?
Ditt folk lämnade dig för att dö.
Vi hjälper dem.
Dra er tillbaka. Nu.
Vi säkrade korridoren. Alla lever.
Vad pågår?
De pratade om att ta tillbaka gården.
Ja, Skaikru förseglade dörren och vårt öde.
Ändå...
Du kommer dö för detta.
Nej.
Det här är inte som att stjäla filtar.
De är rädda, Indra. Hungriga.
Berätta för dina vänner att jag kommer hitta ett sätt -
- att ta tillbaka gården.
Säkert att säga Skaikru misslyckades.
Våra andra bunker kommer vara den första platsen de kollar.
Gå från rum till rum. Ta alla ni kan hitta och för dem till rotundan.
Vi kan skydda dem där.
Inte du.
Jag behöver dig att följa med Nathan. Okej?
- Vi ses så snart jag... - Nej.
Här.
Jag vill stanna hos dig.
Jag...
Du kommer bli okej.
Du borde gå med dem. Du kommer vara säkrare.
Säkerheten är överskattad. Jag är med dig.
Nu går vi.
Ritningar.
Jag antar att du behöver mig för att öppna en annan icke-öppningsbar dörr.
Om du inte kan, är vi alla döda.
Ingen annan kommer genom denna dörr. Förstår du?
- Nå? - Det är inte bra.
Resten av Skaikru är säker just nu, men våldet sprider sig.
Boudalan kontrollerar nu nivå E och F.
Ouskejon tog Medicin.
De svaga gömmer sig, spärrar sina dörrar, -
- men det är bara en fråga om tid innan den starka attacken, -
- letar efter någonting att hjälpa dem att överleva.
När helvetet släpper loss sker det fort.
Det är inte helvete. Det är vem vi är.
Du har fel, Gaia. Vi är Wonkru.
Ord som enkelt sägs av dem på väg att dö i Praimfaya.
Men utan en sann befälhavare att förena oss, är vi krigande klaner.
Så har det alltid varit och kommer alltid att vara.
Nog!
Hungern kommer att göra det värre.
Om människor som tog gården inte ställer sina krav snart...
Det kommer inga krav.
De har allt de behöver för att överleva.
Förutom mig.
Titta här. Eftersom nivå C innehåller gården...
Är du skadad?
Bara en skråma.
Eftersom nivå C innehåller gården och vattenåtervinningsanordningen, -
- som Cadogan byggde för att vara helt fristående.
Även om resten av bunken fallerar, -
- förblir nivå C operativt.
Väntar ännu på de goda nyheterna.
Om jag kan omdirigera el från generatorn på nivån nedan, -
- kan jag använda metallväggarna som jätteledare.
Tillräckligt av det borde nå dörren och kortsluta låsningsmekanismerna.
Öppna den?
Ja. Jag borde börjat med det.
Är nivå D säker?
Ingenmansland.
Fem olika klaner söker någon att ta ut sin ilska på.
Så fort de ser honom är han dödens.
Låt oss då se till att de inte ser honom.
Niylah, kan du få honom att se ut som en Grounder?
Självklart.
Octavia, det är för farligt.
Inte lika farligt som ingenting.
Vi delar på oss.
Du drar så många människor som möjligt från nivå D, -
- och jag får Jaha till generatorn.
- Vad gör du? - Något jag borde gjort för 46 dagar sedan.
På mig är de inte symboler, de är mål.
Vi kan göra det här.
- Vilken väg? - Det sista rummet till höger.
Det är där vi delar på oss.
Gå till valvdörren. Jag kontaktar dig när det är klart.
Skaikru rör på sig!
De går till gården!
Stoppa dem!
Nu går vi.
Där är han!
- Gå! - Kom hit!
Där är för många.
Jag vet att det här är svårt, men om vi inte lyckas, -
- dör pojken ändå.
Du sa att det bara var en skråma.
Vi skulle ha tagit dig till en läkare.
Båda läkarna är på den andra sidan av den dörren.
Kom igen. Jag har inte mycket tid kvar.
Låt oss lösa det här fem-minutersproblemet.
Vattenfarmen bör vara direkt ovanför oss.
"Fem-minuters problem."
Även om vi hittar ett sätt att ta tillbaka gården, -
- finns det ändå alltför många människor i denna bunker.
Det har det alltid varit.
Nu gäller det.
Jag har dig.
Låt mig bara få en minut.
Vad kommer härnäst?
Det är för mycket.
Ingen mer ransonering.
Vi delar bara en, Eric. Tack.
De flesta av vårt folk är okej med detta. Jag kan inte få någon att kämpa tillbaka.
Det beror på att de är rädda.
Jackson, gör inte något dumt.
- Nate är där ute. Jag kan inte... - Nu går vi!
Nej, vänta. Jag behöver mina piller. De är i min väska.
Nästa gång.
Tänk dig det.
Vill rädda den person han älskar.
Du tog bort mitt val, Marcus.
Jag kommer inte att be om ursäkt för att rädda ditt liv, Abby.
Jag gjorde rätt val.
Du är en läkare.
Jag skulle ha fattat samma beslut även om jag inte älskade dig.
Verkligen? Varför var du villig att flyta mig på arken?
Hej, är du fortfarande med mig?
Allt jag behöver göra är ansluta de sista ledningarna.
Gör det då och sedan går vi.
Nej.
Jag vet att du aldrig har -
- känt som om du var en del av vårt folk.
Och jag klandrar dig inte för det.
Att bo på arken måste ha varit så svårt för dig.
Så jag är verkligen ledsen för det, Octavia.
Behöver vi prata om detta just nu?
Ja.
För gilla det eller inte, vi är ditt folk.
När du vann konklaven, räddade du oss också.
Vad vill du ha av mig? Anslut de jävla ledningarna!
Jag sa nej.
När vi öppnar dörren, är Grounders samlade på utsidan -
- kommer att välla in och döda alla på insidan.
Skyldiga och oskyldiga.
Även barnen.
Jag kan inte låta det hända. Det gör jag inte.
Då dör vi alla.
Gå till dörren, få Grounders att backa tillbaka.
Och när jag har ditt ord på att bara de skyldiga kommer att straffas, -
- skickar jag överskottet.
- De lyssnar inte på mig. - Få dem att lyssna.
Du behöver inte vara en befälhavare för att beordra.
Jag är inte ledare, Jaha!
Jag är en kämpe, en krigare.
Och en krigare behöver ett krig, en fiende.
Visst.
På arken gjorde vi döden till fiende.
Det är så vi överlevde.
Och alla som gjorde någonting för att driva oss närmare döden eliminerades.
Du hatar mig för att jag flöt iväg din mamma, -
- men när hon bröt mot lagen, drev hon oss närmare döden.
Hon gjorde sig själv till fiende.
Nu vet du vad som krävs för att leda.
Jag gör det.
Försök bara att inte dö innan det är klart.
Jag kunde inte bära förlora dig. Jag hade just fått dig tillbaka.
Världen tog slut inför våra ögon, -
- och jag trodde jag kunde klara vilken storm så länge du var vid min sida.
Men du var inte vid min sida, eller hur?
För att du hade bestämt att du inte förtjänar vad vi hade, du gjorde inte...
Du förtjänade inte att överleva.
Det gjorde jag inte.
Hur kunde du någonsin tänka att jag skulle kunna bära dig ut -
- och stänga dörren?
Abby, jag är ledsen, men jag är inte så stark.
Jag skulle göra samma sak 1000 gånger om.
Har du någonsin ångrat -
- att öppna dörren för att rädda mig?
Nej.
Sätt dig, dr Jackson.
Vi har allt vi behöver. Mat, vatten, förnödenheter.
Musik.
Skulle du kunna spela lite högre?
Blod måste -
- ha blod!
Hon är här.
Skynda dig.
Är den öppen? Är det gjort?
Inte än. Det finns något jag måste göra.
Hallå!
Jag kan öppna dörren.
Gör det då, Skairipa.
Så vi kan befria oss från er vanhedrade människor en gång för alla.
Du har rätt. De är mitt folk.
Men det är du också. Alla ni.
Vi tar tillbaka gården till Wonkru, -
- och det inkluderar oskyldiga människor på andra sidan den dörren.
Nej! Hon måste göra det själv.
Du är Wonkru, eller så är du Wonkrus fiende!
Välj.
För Jaha.
Du är Wonkru, eller så är du Wonkrus fiende!
Välj.
Du är Wonkru, eller så är du Wonkrus fiende!
Välj!
Du är Wonkru, eller så är du Wonkrus fiende!
Välj!
Du är Wonkru, eller så är du Wonkrus fiende!
Välj.
Det är över.
Öppna dörren.
Endast de skyldiga!
Jag vill ha dem levande.
Nu går vi!
Cooper, vad är det? Vad händer?
Cooper, gör inte det.
Nej vänta. Gör det inte!
Det blir inte så lätt.
Var är han?
Där borta!
Thelonious.
Det är inte bara blod, det är galla.
Jag tror att han perforerade hans lever.
Jag behöver något vasst. Jag måste in där nu.
Abby.
Du kan inte fixa mig den här gången.
Thelonious.
Thelonious, kämpa.
Jag tror att hans kamp är över.
Octavia.
Lova mig -
- att du kommer att ta hand om Ethan.
Jag lovar.
Jag tar hand om pojken.
Ta bara mig hem, Marcus.
Ta mig till min fru.
Ta mig till Wells.
I fred, kan du lämna stranden.
Förälskad, kan du nå nästa.
Säker passage på dina resor, -
- tills vår sista resa till marken.
Må vi träffas igen.
- Må vi träffas igen. - Må vi träffas igen.
Ditt folk väntar på rättvisa.
Kom.
- Låt oss snygga till dig innan... - Nej.
Gaia, om du vågar säga andar av befälhavarobjektet, -
- då måste jag påminna dig om att de andarna har övergett oss.
Jag tror inte att de har det.
Min mamma har rätt.
Vår tro dikterar att bara en sann befälhavare kan förena klanerna.
Att utan en Natblida, skulle vi gå vilse.
Sedan vann du konklaven.
Du befriade oss från Praimfaya.
Idag befriade du oss från svält.
Jag tror nu att du kommer få oss tillbaka till marken.
Kom. Du behöver ren rustning.
Låt det vara. Låt dem se henne så här.
Våra fienders blod är hennes rustning.
På knäna med de andra!
Hallå, vad gör du?
Passa dig.
Nate.
Jag försökte stoppa det. Jag försökte, men...
Det är okej, jag vet. Du är en helare, inte en fighter.
Det är därför jag älskar dig.
Det finns för många människor i denna bunker.
Och om vi inte gör något om det, -
- kommer ingen av oss överleva för att se solen, himlen, marken.
Jag kommer inte att låta det hända.
Var och en av er har begått brott mot Wonkru.
Och straffet för detta -
- är döden.
Det här är nonsens!
Delphi förtjänar inte att vara där nere för att stjäla filtar.
Skaikru stal mat.
Det finns ingen Skaikru. Det finns bara Wonkru.
Och Wonkrus fiender.
Vill ni gå med dem?
Men det här är inte arken. Och det här är inte heller marken.
Det finns inget "blod måste ha blod."
I Rom, hade gladiatorerna möjligheten -
- att kämpa för sin frihet.
Stå upp.
Och det ska ni med.
Konklavens regler.
Vinn kampen, -
- rädda era liv.
SEX ÅR SENARE
Disciplin.
Wonkrunybörjare hurrar inte döden.
Blodreina, vad är vår mästares öde?
Ta in nästa stridande!
Undertexter: La Andreasson