Tidigare på The 100...
Någonting kommer.
Vågen av strålning dödade allt på sin väg.
Det kan finnas en bombkällare.
Den slutgiltiga konklaven, och vem som vinner får bunkern.
Skaikru tar inte bunkern ensam.
Vi delar den. Vi är en klan.
Vi lämnar dig inte bakom.
Det finns ingen tid att komma tillbaka.
Vi går inte tillbaka. Vi går upp.
När plattan är ansluten kommer disken att anpassa sig till arken.
Disken är justerad.
Det kommer att ta dig dryga 10 minuter att komma tillbaka från tornet, -
- och ner till cockpiten eller så kommer du vara kvar.
Tre, två, ett.
Må vi träffas igen.
Hon gjorde det. Hon räddade oss igen.
42 DAGAR EFTER PRAIMFAYA
338 km till Polis.
Åtminstone så behöver jag inte simma.
Du fixar det här.
Jag är här!
Nej.
Var var jag? Visst ja, Polis.
Fram till det ögonblicket, -
- trodde jag att jag skulle bo i bunkern med de andra, med min mamma.
Jag kan inte stå ut med tanken att lämna henne där nere.
Men den svåra sanningen är det jag kunde gräva i åratal och aldrig nå den dörren.
Jag har varit själv nu i två månader, -
- men det här är första gången jag känner mig ensam.
Det är som om vi aldrig var här.
Vi kanske aldrig borde ha varit det.
Hur i helvete ska jag klara det i fem år?
Jag kom till Arkadia för att leta efter mat eller vatten, -
- men allt jag hittade var spöken.
En del av mig tycker att Jasper hade rätt idé.
Vad är meningen om allt som finns är smärta och lidande?
Verklig glad, Clarke.
Förlåt. Ignorera mig, okej? Jag har inte haft vatten på två dagar.
Jag behöver hitta lite snart, annars jag tror inte att jag kommer...
Hur som helst, jag tvivlar jag på att du kan höra på mig på radion, -
- men om detta är sista gången jag får göra det, -
- jag vill bara säga, känn ingen skuld över att du lämnade mig här.
Du gjorde vad du var tvungen att göra.
Jag är stolt över dig.
Tack.
Solpanelerna.
Tror du att du kan döda mig? Försök.
Vänta. Visa mig var du bor.
Ja, ta mig till ditt hem.
Nej.
Jag är färdig! Hör du mig?
Jag har förlorat allt!
Jag förlorade mina vänner.
Min far. Min mamma.
Jag har inget kvar.
Hallå.
Tack.
Jag brukade tycka att livet var mer än bara överleva.
Men jag är inte säker längre.
Djur känner ingen skuld när de dödar.
De gör det bara. De dödar eller de blir dödade.
Jag intalar mig själv att varje liv jag tog var av en anledning.
Men sanningen är, den andra sidan hade skäl också.
Grounders, Bergsmännen, även A.L.I.E.
Deras skäl att vilja ha oss döda var samma som vårt.
Det var vi eller dem.
Döda eller bli dödad. Så enkelt som det.
Så vad nu?
Vad blir av dödens befälhavare när det finns ingen kvar att döda?
Jag antar vi får reda på det.
Min kamp är över.
Frågan är, vem är jag nu?
Shallow Valley-klanen.
VÄLKOMMEN TILL SHENANDOAHS STAD
Vänta tills du ser denna plats.
Det är som om dödsvågen hoppade över hela dalen.
Tyvärr gjorde inte strålningen det.
Jag tappade räkningen på hur många kroppar vi har bränt efter att ha nått marken.
Det skulle vara så mycket lättare om jag visste att du levde.
Om jag visste att jag skulle se dig igen.
Positiva tankar, Clarke.
Det har gått 58 dagar.
Vid det här laget bör Monty ha fått alggården att producera.
Hur dåligt låter det? Ta inte illa upp, Monty.
Och jag hittade bär. Ett helt fält av dem.
De är inte så söta, men de är vackra.
Jag tror det är var vad de brukade göra färg för...
Vänta. Det är okej.
Det är okej. Vänta.
Snälla du.
Jag vill bara prata med dig.
Hej, det är okej.
Jag tänker inte skada dig.
Vänta.
Är du ensam?
Finns det andra?
Du är en nattblod, eller hur?
Det är okej.
Dö Fleimkeepa!
Nattblod.
Hallå!
Kan du lära mig det?
Vänta!
Ge tillbaka mina saker!
Snälla du!
De sista två människorna på jorden, -
- och en av dem råkar vara barnet från helvetet.
SEX ÅR SENARE
Tvätta dig. Dags för kvällsmat.
Titta, bären är mogna.
Det är bra. Laga maten jag fångat.
Clarke, du lovade.
Förra säsongen var det inte tillräckligt. Men i år är de överallt.
Snälla.
Jag lagar mat i en vecka och städer upp.
Två veckor.
Avgjort. Kom igen. Jag kör.
Hur kunde du inte tro att hon skulle vinna?
Engelska, Madi.
Jag säger bara. Skairipa är ett odjur.
Självklart skulle hon vinna en konklav.
Oroa dig inte. Hon får dem ut ur bunkern.
Jag vet att hon klarar det.
Jag är ledsen att de stack utan dig.
Det är inte jag.
För om jag var med dem, hade jag aldrig träffat dig.
Och de?
Tror du att de också kommer tillbaka?
Soppan är klar!
Ja! Äntligen!
Kom igen. Jag låter dig vinna så att vi kunde äta.
Detta är inte att äta, det är att överleva.
Den nya och förbättrade Trippel-G smakar bättre och du vet det.
- Trippel-G? - Han kallar den här Gröns Gröna Gröt.
Bättre namn också.
Och om du med bättre menar att det inte får dig vilja spy, -
- då det är en förbättring.
På tal om grönt. Hur är Eden?
Fortfarande bara en prick.
Emori, ta en paus.
Jag vet inte varför du slösar tid.
Atmosfärisk strålning blockerar radiosignaler.
De är där nere. Vi kan inte höra dem.
Vi slösar bort vår tid så de vet att det finns en plats de kan leva på.
Strålningen har gått att överleva i ett år.
De kan leva var som helst.
Jag tror att vi alla kan hålla med om att den gröna är bra.
Ja, det är han.
Men det här suger fortfarande.
Imorgon ska jag försöka igen att öka signalen från antennen.
Hagelgevär! Rymdpromenad! Ja!
Jag vet hur det känns, -
- men jag behöver en assistent som faktiskt lyssnar -
- när jag säger kom in.
Jag ska göra allt du säger. Jag lovar. Inget kul av något slag.
Eller vi kunde bara räkna ut ett sätt att komma till marken -
- och vi kunde berätta för dem om Eden själva.
Bellamy, hon arbetade på bränsleproblemet hela morgonen.
Sex år och sju dagar.
Hallå. Tidskränkning.
Disken, latrin eller Murphy. Du väljer.
Förlåt.
Vi sa att vi inte skulle prata om det.
Och det vet jag du gör allt du kan.
- Sekunder? - Ja visst.
Jag väljer Murphy.
Jag hade gått med latriner.
Detta är min sida på fartyget, kom ihåg?
Vad är problemet? Du ville att jag tränar?
Så låt oss göra det.
När jag vinner, kommer du tillbaka till gruppen.
Nej.
För många regler.
Dessutom finns det ingen att göra besviken här.
Murphy...
- Du har en bra krok. - Tycker du?
Om du lägger på din vikt när du slår den, -
- kan det faktiskt göra skada.
Vet du vad jag tycker är ditt problem?
Låt höra.
Du gillar att vara en hjälte.
Förutom här är det inga hjältar, -
- och du är rädd att du har blivit värdlös igen.
Du är inte värdelös, Murphy.
Vänta, Bellamy, titta.
Du är inte värdelös och du får gå.
Jag skojar inte, din idiot! Se!
Nu går vi.
Kom igen.
Det har gått två och en halv timme.
Varför sitter vi här i mörkret?
Vi borde tända ringen, så det vet.
Tyst, Murphy.
Först måste vi ta reda på vem de är. Och då ber vi dem om hjälp.
- Raven? - Ingenting.
Radiotystnad. Deras radio kan vara inaktiverade.
Eller skeppet kan vara obemannat.
Eller det är bemannat av utomjordingar som föredrar analprober före radio.
Spelar ingen roll så länge de tar oss ner till marken.
Jag slår på lamporna.
Nej. Vet du vad? Det räcker.
Vi fattar beslut som ett lag här.
Även om vi inte kan stå ut med varandra.
Allt jag bara säger är att den inte var där igår.
Nu är det i geosynkron bana, -
- vilket betyder att någon driver det. Korrekt?
Det kan vara en AI.
Jag föredrar utomjordingar.
Någonting händer.
Ett andra skepp.
Det måste vara en transport.
Det är på väg mot marken. Emori, sätt igång radion.
Nu vill hon prata.
Nödanrop.
Jag anropar leveransskeppet som är på återinträde till Jorden.
Vi är strandsatta ombord på rymdstationen väst om er.
Vänligen svara.
Toppen.
Vi kan ha förlorat vår sista chans att komma åter till marken.
Nödanrop.
Jag anropar leveransskeppet som är på återinträde till Jorden.
INGEN SIGNAL
Madi, backa upp Rovern. Ta det ur sikte och ladda gevären.
- Allihopa? - Allihopa.
GAGARIN FÅNGTRANSPORT
Vilka är de? Varför är du så rädd?
Jag kommer inte att låta något hända dig. Förstår du?
De kanske är vänliga.
Kanske.
Tills jag räknar ut det här, vill jag att du ska gömma dig på din hemliga plats.
- Nej. Clarke... - Detta är inte förhandlingsbart, Madi.
Flamekeeper-spanarna hittade aldrig dig där och kommer heller inte göra det.
Lova mig att du kommer att stanna i hålet.
- Vad med dig? - Jag kommer tillbaka så fort jag kan.
Lova mig.
Jag lovar.
Här.
Om du skjuter kommer de att höra dig.
Jag ska se till att det är mitt enda val.
Gå.
Allt klart.
Så mycket för de ödmjuka att ärva jorden.
Vad som än slog ut resten av världen måste ha missat den här platsen.
Tror du?
Du hade rätt.
Spendera extra tid i omlopp för att hitta denna plats var en bra grej.
Se om du kan räkna ut vad i helvete hände med vår planet -
- medan vi sov.
Ska bli. Fredliga syndare med mig?
Ja, båda av dem.
Han är smart. Det måste jag säga.
Koppla av, McCreary.
Du är fortfarande min favorit-massmördare.
Sök igenom byn.
Dörr till dörr. Sen skogen.
Vi måste ta reda på vad vi har.
Utanför, nu!
- Vad i helvete är det här? - Den illa slynan sköt mig!
- Ska du skjuta ett barn? - Varför inte?
Hon är ett barn, till att börja med.
Vad sägs om att jag sätter en i benet, så du vet hur det känns?
Clarke!
Det är okej.
Vänta. Han försökte hjälpa mig.
Jag tror att han kan vara en bra kille.
Det finns inga bra killar.
Jenson, Baines, -
- vi hörde ytterligare två skott i din riktning. Rapportera.
- Vad betyder det? - Sprid ut er. Nu.
Det betyder att vi inte är ensamma.
Monty, kom igen. Packa dina saker.
Jag tror inte vi ska göra det.
Jag vet att det är en risk.
Men de har en transport, vilket innebär att de bär bränsle.
Vi kan göra det här.
Tänk om de är fel bränsle?
Vi måste bränna det mesta av vad vi har kvar bara för att docka.
Vi kommer inte att ha nog att komma tillbaka hit, -
- till den plats där vi har varit säkra under de senaste sex åren.
Vi går, vi kan inte komma tillbaka.
Är det verkligen en risk du är villig att ta?
- Ja det är det. - Vad med om de inte låt oss docka?
Vad handlar det här om?
Prata med mig.
Jag dödade min mamma.
Jag lät min bästa vän ta självmord.
- Det var inte ditt fel. - Jag kunde gjort mer.
Jag vill inte vara den personen igen.
Du är stark, Monty.
Det är en av anledningarna att jag älskar dig.
Ingen borde vara så stark.
Kom ihåg, anropa mig när John når hangaren så jag kan gå och få min...
Sparade dig besväret.
Tack. Jag börjar checka före start.
- Du sumpade en bra sak. - Tack för empatin.
Förlåt, att ha en rumskamrat de senaste sex månaderna -
- för att hon fick dig känna otillräcklighet har fått mig att känna mig lite skranglig.
Och jag trodde det handlade om -
- att du inte kunde få oss tillbaka ner till marken.
Det är det de inte säger till dig om lycka efteråt.
Svårare än det ser ut.
Vet du vad det här är?
Det är en kackerlacka som spelar en fiol.
- Ni går fel väg. - Sista sökningen. Precis bakom er.
Skulle det inte bli lättare bara att gå utanför?
Vad ska vi vara nu, Bellamy?
Ingenting kommer att förändras på marken.
- Jag önskar att det var sant. - Jag vet att det är så.
Vi har hållit varandra levande.
Allihopa.
Vi är en familj och inget kan förändra det.
Jag är fortfarande förvisad. Vad händer om Octavia försöker att...
Det kommer hon inte.
Du kommer ihåg att jag nästan dödade din syster?
Du har rätt. Du är körd.
Min syster kommer att förstå.
Och om hon är okej och vid liv...
Hon är okej.
Då kommer hon också att förlåta dig.
Bellamy, det tog dig tre år.
Jag är mer envis än hon.
Bra. Lita på mig.
Vad vi än stöter på där nere -
- kommer Octavia vara det minsta av våra bekymmer.
Undertexter: Carina Andreasson