Tidligere i The Strain...
Jeg skulle finde ud af, hvor atombomben er.
Zach arbejder med Mesteren.
Jeg tog ham op på taget, han skar sin tommelfinger.
Det er som at tænde et nødblus.
Vil du være venlig at se på mig
og fortælle mig sandheden?
Mesteren sagde, jeg må bestemme, hvad der skal ske med dig.
Bare fortæl mig, hvor atombomben er, og han lader dig leve.
-Farvel, Zach. -Hvor skal du hen?
Du tog dit valg, lev med det.
Far jeg prøver at redde dit liv.
Mesteren sender sine tropper, vi må afsted.
-Hvad er vores mål? -Empire State Building.
Hvis Zach har fortalt os det, er det, fordi Mesteren ville have det.
Han har nok lavet en fælde for os der.
Hvis Mesteren vil have os til at gå i en fælde,
så går jeg i hans fælde.
Jeg kontakter jer via radio,
I kører derefter bomben til foden af bygningen
og flygter, før jeg udløser våbenet.
Tror du, jeg er dum nok til at komme i rækkevide af din bombe?
Jeg vil aldrig holde op med at forfølge dig.
Du får din konfrontation,
og det bliver på et tidspunkt og et sted, som jeg vælger.
Han tog ikke madingen. Forlad stedet øjeblikkeligt.
Vi har problemer.
LEXINGTON AVENUE OG 29TH STREET, MANHATTAN
Åh, pis.
Vi må tænke på våbenet.
Det er ikke tid til at tage kampen op.
Jeg klarer det.
Hvis de får fat i atombomben, er det slut.
Ind i varevognen med jer, og smut.
Vi ses igen ved mødestedet.
Afsted!
Gus, bliv ikke stukket og led Mesteren tilbage til os.
Det er koldt lige der.
Lad os ordne de røvhuller.
Lad os få fat i dem!
Vi har nogle flere!
Dæk mig!
Hvor kommer de fra, mand?
Bliv ved med at skyde!
Jeg fejlede.
De fik mig.
Lad mig afslutte dette.
Tag dig af dem.
Røvhuller, herovre.
Vi kommer tilbage efter varevognen.
Kom så.
Invictus.
Er du virkelig så bange for mig?
Har du noget at sige, så sig det til mit ansigt
ikke igennem en proxy.
Men vælg dine ord med omhu, for de vil være dine sidste.
Fik du dem?
De flygtede.
Med sprænghovedet, du ikke kunne finde.
Kan du nu se, hvad din far virkelig er?
Jeg sagde til dig, han er ligeglad med dig, han tænker kun på sig selv.
Hvis du havde rørt hans hjerte dybere,
ville han måske komme til Empire State Building selv.
Kom.
Følg mig.
Vi er nødt til at finde atomvåbenet.
De vil gå fra gade til gade og tømme byen,
indtil de har fundet din far og bomben.
Denne sameksistensens maskerade er slut.
VANDTUNNEL 3 BYGGEPLADS 9TH AVENUE, MANHATTAN
Du godeste!
Du skræmte mig fra vid og sans, hvorfor sagde du ikke noget?
Som hvad?
Som: "Hej, jeg er tilbage fra Empire State Building,
og jeg står i mørket som en uhyggelig vampyr."
Hvad fandt I deroppe?
Mesteren var væk.
Ikke andet end at par omstrejfere til at modarbejde mig.
Vi blev også modarbejdet.
Vi efterlod Gus og hans bande der for at afværge dem.
Vi kom dog hurtigt tilbage herovre med bomben.
Jeg kan ikke se, hvordan vi skal nærme os ham.
Vi ved ikke engang, om han stadig er i byen.
Han er her stadig.
Fet, det føles ikke sikkert.
Vil du have sikkert?
Følg mig.
Hvor skal vi hen?
Denne elevator er indgangen til New York vandtunnel tre.
Lige som jeg troede, jeg ikke ville få endnu en New York-historietime.
Dette skulle være den primære tunnel, som bragte vand til hele New York
fra damme omkring 100 kilometer væk.
Den blev bygget for at erstatte to ældre tunneller.
Gravearbejdet til dette projekt startede i 1970 og var planlagt at afslutte i 2020.
Et byggeprojekt på 50 år.
De var også næsten færdige.
Men så dukkede de knagere op.
Vi er 250 meter nede.
Sikke et hul, hva'?
Bygget af Sandhogs,
et familieerhverv igennem generationer.
Fædre og sønner, der arbejder side om side.
Livslange jobs.
For at levere vand til byen.
Mennesker byggede dette.
Okay, det er en ret god historie.
Men nu er det et sikkert sted for os at gemme en atombombe.
Indtil vi finder ud af, hvad vi så skal gøre.
Fortæl mig, hvad du tænker.
Kara tænkte, hun måske godt kan lide Howard.
Tror du, de kan komme overens?
Hvorfor skrider de røvhuller ikke bare?
Sæt dig ned.
Hvorfor skrider vi ikke bare?
Vi kan ikke efterlade varevognen, vi har brug for sølvet.
Fint.
Vi må vel bare se Bob Newhart.
Jeg kender kun til et tilfælde, hvor en blind date har fungeret.
Du mener os, ikke?
Det ville være to så.
Gør du grin med mig?
Hvordan skal jeg kunne sove, hvis jeg ikke kan høre temasangen?
Ikke, Marcus?
Marcus, er du okay?
Ja, jeg har bare brug for noget frisk luft.
Det er varmt herinde.
Det er 10 grader.
Det tager bare et øjeblik.
Pis.
Hvorfor sagde du ikke noget?
Jeg bliver ved med at tænke på alt det guld.
Kan du forestille dig det? Vi bliver konger.
Det eneste vigtige
er at dø som menneske.
Gør mig en tjeneste.
Træk det ikke ud.
Hold op med alt det.
Okay.
Gus. Rolig.
Jeg er træt af det pis.
Vi skrider nu.
Zach fik en masse informationer fra os,
men i det mindste kender han ikke til det her sted.
Bebrejd ikke dig selv, doktor.
Ingen af os havde gjort det anderledes, havde det været vores barn.
Det havde Quinlan måske.
Quinlan ville have nakket ham.
Hvilket jeg måske skulle have gjort.
Hvem kunne gøre det,
som ikke er fuldblodspsykopat?
Det sidste, han sagde til mig, var:
"Far, jeg prøver bare at redde dit liv."
Det er hele tiden i mit hoved.
Han sagde en masse pis for at prøve at manipulere dig.
Hvem prøver jeg at narre?
Han er allerede fordærvet.
Det største byggeprojekt uden for en krigstid
i den vestlige civilisations historie.
Jeg spekulerer over, om det bare bliver et levn af menneskelig eksistens.
Jeg tænkte på de Oldtidige
og deres undergrundskammer.
Jeg undslap det lige, før den første atombombe gik af.
Det udslettede dem
uden at udslette byen.
Siden hvornår er du begyndt at tænke på New York?
Det gør jeg ikke.
Men det gør du.
Hvis du vil redde byen over os
og verdenen under den,
så er det slut med halve løsninger.
Jeg kan se en ende på det.
Jeg kan se sejr.
Men det vil kræve alt, som du og jeg har.
Med "alt" mener du...
Jeg kender dig godt nok til at vide,
at når forpligter dig til noget, er du urokkelig.
Men...
...jeg ved også, at det er meget at bede om.
Hvis du kender en måde at udslette Mesteren og redde New York,
så er jeg klar.
Det har jeg.
Jeg kan ikke se nogen vej frem.
Især hvis Gus og de andre ikke kommer tilbage.
Jeg tror ikke, vi har nogen chance for at komme tæt på Mesteren igen.
Det behøver vi ikke.
Quinlan og jeg har en plan.
I stedet for at bringe våbenet til Mesteren,
bringer vi Mesteren til våbenet.
Hvordan gør vi det?
Forudsat vi kan lokke ham til os,
vil jeg tvinge ham ind i elevatoren og herned,
hvor vi detonerer sprænghovedet.
Omkring 250 meters grundfjeld vil holde New York sikker.
Det fjerne detonatorsignal kan ikke komme igennem 250 meters klippe.
Vi ved det.
Og?
Quinlan vil have travlt med Mesteren her, så...
...en eller anden er nødt til at detonere sprænghovedet.
Og denne nogen bliver mig.
Jeg forstår ikke, hvorfor du gør det her.
Professoren ville have trådt til her.
Jeg gør, hvad han ville gøre.
Professoren var 90 år og havde en hjertelidelse.
Vi vinder ikke denne kamp,
uden at vi ofrer noget.
Det behøver ikke være dig.
Hvis Quinlan vil have ødelæggelse, hvorfor detonerer han den så ikke?
Fordi han ikke kan gøre det og holde Mesteren hernede på samme tid.
Det ved du ikke.
Det hele er bare en lortet, dum plan.
Jeg er træt af at kæmpe.
Jeg er...
...jeg er træt af at tabe.
Det er sådan, det fungerer, Fet.
Eksploderer du sammen med atombomben,
taber du.
Måske.
Men vi vinder.
Det fælles "vi," menneskeheden og alt det, ikke?
Jeg troede, vi havde en chance.
Hør, jeg ved det.
Jeg har en mærkelig måde at udtrykke mine følelser,
og jeg ved, at jeg er en mundfuld.
Det er helt sikkert.
Din timing,
den kunne være bedre.
Jeg ved, det er noget skidt.
Men det ikke for sent.
Det er det ikke.
Sig dog noget!
Gør du virkelig det her?
Jeg ønsker, hvad alle ønsker,
at jeg havde brugt min tid bedre...
...at jeg havde flere øjeblikke som disse med dig.
Og jeg beklager, at det krævede dette for at få os hertil.
Du får et smukt liv med en.
Og jeg gør dette.
Vi må tilbage.
Åh, pis, se.
Roman, hold fast.
Flere?
Ikke længe.
FARE DYBT GRAVEARBEJDE
Der sker noget derude, Gus burde være tilbage nu.
Hvordan taler vi Fet fra det?
"Vi?"
Du kunne ikke?
Du må virkelig være desperat, hvis du tror, at Fet vil lytte til mig.
Så desperat?
Okay. Jeg gør det., jeg prøver.
I løbet af et par timer,
vil der ikke være nogen levende tilbage på Manhattan.
Snart vil denne by blive så stille,
at deres blotte menneskelige hjerteslag vil afsløre deres placering.
Hvad vil der ske med byen?
Den er ved at dø.
Vi vil finde et nyt sted, hvor vi kan regere fra.
Og hvert eneste væsen på denne jords overflade,
mennesker, dyr og strigoi vil leve for at tjene os.
Er du stadig vred på mig?
En ret dårlig måde at tilbringe resten af vores tid sammen, synes du ikke?
Så hvordan vil det fungere?
Jeg tror faktisk ikke, at det vil virke, men...
...hypotetisk.
Du ved,
jeg kan godt lide at være underhunden og overgå forventningerne, ikke?
Så lad mig gætte, I vil eksplodere elevatorkablet,
hvilket vil dumpe Mesteren ned i skakten,
hvor du så vil detonere bomben.
Og Quinlan vil
få den store fyr i hovedelevatoren, og...
...jeg vil følge dem ned i det lille bur.
Vil du også sprænge det kabel?
Elevatorerne har sikkerhedsfunktionen, der stopper faldet, hvis de løber løbsk
ved de sidste etager, så de ikke smadres, når de lander.
Og før jeg detonerer sprænghovedet, vil jeg sige noget klogt og cool,
som Bruce Willis ville sige.
Okay.
Og så...
...udløser jeg bomben,
og Mesteren bliver dræbt
og byen ubeskadiget,
og strigoi vil bare være dumme dyr igen.
Så vil det være dit job at rydde op i resten.
Hør.
Jeg ved, det er hårdt,
men det er også nemt.
Okay, Quinlan og jeg er forpligtet til at gøre dette, så...
...forpligt dig til os.
Okay?
Hold da kæft! Du er i live.
Hvorfor er du så forsinket?
Tusindvis af strigoi
renser ud i hele byen og dræber hvert eneste menneske, de kan.
Hvor tæt er de på her?
Jeg vil sige 30 gader.
Så hvis vi skal gøre noget, skal det være hurtigt.
Hvad tænker du?
KNICKERBOCKER PANTELÅNER - 11 MÅNEDER TIDLIGERE
Dr. Goodweather, slut dig til os.
Disse dage synes som uger, ikke, doktor?
Jeg er så træt, jeg knap kan se.
Men...
...min hjerne arbejder videre.
Hvile er altafgørende.
Strigoi er utrættelige.
Det er psykisk og fysisk opslidende.
Jeg er epidemiolog.
Jeg forstår sygdomme, ætiologi,
smitteveje, infektionsværdier, det er et spørgsmål om matematik.
Og jeg må sige, jeg kan ikke se, hvordan vi kan ende denne plage.
Vi kæmper ikke imod matematik, vi kæmper mod strigoi.
Og med hjælp fra personer som dig,
hr. Fet og dr. Martinez,
tror jeg på, at vi kan sejre, men...
...jeg må advare jer,
denne kamp vil muligvis til sidst
koste jer alt.
Jeg har allerede mistet mit hjem, mit ægteskab,
forældremyndigheden over min søn, min karriere, mit gode navn.
Jeg er eftersøgt af FBI, jeg kunne miste min frihed snart.
Jeg tror, jeg næsten er der.
Dr. Goodweather, hvis jeg må tale af personlige erfaring,
så er dette bare begyndelsen.
Professoren kunne inspirere dig,
selvom han fortalte dig den værste ting, som du nogensinde kunne høre.
Det er ingen opgivelse.
Ingen opgivelse.
Mesteren vil høre Abraham Setrakians navn
en gang mere, før han bliver til støv.
Pokkers.
Der er aldrig en knager i nærheden, når man har brug for en.
Hør.
Dutch ville have, jeg skulle tale dig fra det.
Hun vil kun have, hvad hun ikke har.
Nej, det stikker dybere end det, og det ved du.
Hun fik sine chancer.
Jeg fik mine.
Du ved en ting eller to om fortrydelse, doktor.
Ja, det gør jeg.
Siden vi taler alvorligt sammen her,
er der et par ting, jeg må bede dig om.
Et,
hold øje med hende.
Det hjælper at vide, at hun vil være okay.
Og måske
giv Zach endnu en chance.
Jeg ved, det synes umuligt lige nu, men giv det et skud.
Der er så meget, der aldrig blev sagt mellem min far og jeg, og...
...hvem ved, måske ser han det i et nyt lys og ændrer mening.
Hvis det giver mening, giver jeg det et forsøg.
Jeg fik lige bid, doktor.
Lad os hale dem ind.
Hvad sker der?
Din far er blevet set.
Når vi har fulgt efter ham tilbage til hans base,
vil det være nemt at lokalisere og desarmere våbnet.
Vil du tage afsted?
Min sejr vil ikke være fuldendt, før jeg har udslettet de Fødte.
Vent.
Jeg vil med dig.
Storartet, min søn.
Når strigoi myldrer ved denne indgang, må vi angribe dem uden at afværge dem
og trække dem længere ned gennem denne korridor.
Det skulle begrænse deres antal, når de kommer igennem.
Vi er klar.
Klar.
Held og lykke, mine herrer.
Held og lykke.
Må I se en smuk by og et fantastisk folk
rejse sig fra denne afgrund.
Jer igen.
Kan du se min far?
Ja.
Men ikke de Fødte.
De trækker sig tilbage. Kom.
Jeg tager dig til din far til et sidste farvel.
Eph, kom så.
Det er den sidste.
Doktor, nej.
Kom ud derfra.
Pis!
Han er dernede med Zach.
Der kommer flere. Det er ikke slut.
Jeg bragte dig til denne verden, Invictus
Nu vil du forlade den.
Underlegne søn.
Hvad har du gjort?
Jeg har vundet.
Bastard.
Født af mit kød, ikke min sjæl.
En pestilens.
Nu...
...står intet i vejen for os.
Dræb din far, Zach.
Dræb ham, og vær fri.
Slå ham ihjel, Zach.
Det kan jeg ikke.
Det skal du.
Han er stadig min far.
Du svigtede mig, Zach.
Enten er Mesteren død...
Eller også tager han en ny vært.
Vi må kæmpe os ud herfra, mens vi kan.
Ja.
Far.
Undskyld.
Vi vandt, Zach.
På grund af dig.
Han tager mig...
Far.
Gid, jeg kunne skåne dig for dette.
Far.
Min søn.
Nu kan vi herske over verden som far og søn.
Far.
Er du stadig derinde?
For hvis du er...
...elsker jeg dig.
Var det atombomben?
Er det slut?
Hold da kæft, doktor.
Du gjorde det.
På en eller anden måde
detonerede han sprænghovedet under byens grundfjeld.
Og Mesteren var ikke mere.
Der var stadig millioner af strigoi i verden,
men uden Mesterens centrale intelligens,
var de dumme, sultne knagere og nemme at dræbe.
Fem år senere heler atmosfæren.
Seks, nogle gange syv timers sollys og stigende.
Strigoi er så godt som udryddet nu.
Den midlertidige regering besluttede at beholde et par knagere fanget
i det samme Biosikkerhed Niveau 4-anlæg, som kopper og andre hæmoragiske vira.
For hvad kunne dog gå galt?
Roman gennemførte sin plan om at komme tilbage til Centralbanken
og opstod som en af de største ejendomsejere på Manhattan,
en drivkraft i byens fornyelse.
Gus afviste at være partnere med Roman,
i stedet for tog han ud på landet
for at hjælpe de hundredtusindvis af flygtninge med at komme hjem
og håber, han en dag møder en bestemt kvinde, han engang kendte.
Og Dutch,
hun begyndte at arbejde med en række eks-hackere...
1 NY E-MAIL MODTAGET
...for at få internettet i omdrejninger igen.
Der er intet monument på eksplosionsstedet, ingen mindeplade.
Kun en håndfuld af os ved, hvad der virkelig skete.
Da rotterne vendte tilbage,
vidste jeg, at byen ville klare sig.
Der går ikke en dag, vi ikke husker dem, som ikke længere er blandt os,
dem, som gav det ultimative offer.
Hvordan går det med dig?
Ja. Godt.
Dig?
Kan vi gå en tur?
Ja.
Mesteren brugte kærlighedens bånd som en kanal til presset.
Han prøvede at udslette os,
men han forstod det aldrig.
Kærlighed.
Og til sidst var det kærlighed, som reddede os alle og gav os verden,
vores verden,
tilbage.
Oversat af: Mads Cunha Vestergaard