Tidigare på "Sleepy Hollow":
- -Vad handlar det här om? - -Vem är du?
- -Jag heter Katrina Crane. - -Drömmer jag?
Du är mannen som Abbie berättade om.
Syndaförtäraren.
Ett släktträd.
Du är Grace Dixons ättling.
- -Det är dags. - -Jag såg Katrina föda ett barn.
Jag har en son.
- -Vad sa du? - -I en vision.
Jag är ledsen, du misstar dig.
Hon skulle ha berättat det för mig.
- Eller så var hon tvungen. - Att hålla det hemligt.
Vad hände med min son?
Hugger du ner julgranen?
Det är ett meningslöst koncept-
-att fira julen genom att dekorera timmer.
Då säger jag humbug
till dig också, Ebenezer.
Vilket struntprat.
Scrooge.
Han är en butter karaktär,
skriven av Dickens.
Visst hade ni väl jul?
Jultomten, snögubbar, äggtoddy.
Under min tid kallades det bara
ägg och sprit.
En typ av rom som oundvikligen
ledde till huvudvärk-
-därav ordet "toddy".
Jag förstår varför du är upprörd.
Gör du det?
Du fick reda på att du hade en son
som du aldrig fick lära känna.
Jag är ledsen, Crane.
Om jag var du skulle jag
också ta till yxan.
Jag har så många obesvarade frågor.
Hur var han?
Vad visste han om mig?
Hur levde han?
Varför ville Katrina inte berätta
att hon var med barn?
Hon satte dig I grottan
för att skydda dig.
Jag antar att hon höll det
hemligt av samma skäl.
Moloch jagade dem för hundratals år sen.
Men jag vet fortfarande inte varför.
Deras öden kommer hur som helst
att ha en mening I vårt krig mot honom.
Det är därför vi måste ta reda på
vad som hände med min son.
Och vi ska börja med
att försöka kontakta Katrina.
Hur tänker du göra det?
När hon kontaktade mig,
verkade det vara komplicerat nog.
Komplicerat och läskigt.
Väntar du sällskap?
Ja.
Den ende mannen jag vet
som kan göra det.
Ringde du Parrish? Varför?
Sätt dig in I min situation.
- Hur långt skulle du gå. - För att få svar?
Hela vägen.
Mr Parrish, tack för att ni kom...
Rör mig inte.
Jag ber om ursäkt, mr Crane.
Det är ingen bra idé att vidröra mig.
Självklart.
Jag uppskattar din raska ankomst.
Ska vi gå in?
Jag är ledsen att göra dig besviken.
Jag är en syndaförtärare. Jag kan läsa,
och ibland ta bort synder, det är allt.
Nej, det är inte allt.
Du har kraften att nå till andra världar.
Du kallade hit en död man
och tog honom till mig.
Kalla på honom med hela hjärtat.
Hit, till detta rum.
Öppna dina ögon.
Du måste ha förmågan att nå Katrina.
Skärselden?
Jag har aldrig gjort nåt sånt.
Snälla.
Jag ber dig.
Okej. Jag kan göra ett försök.
Jag kan inte lova mer än så. Jag har aldrig
använt gåvan till annat än att ta bort synder.
Lyssna nu väldigt noga.
En dödlig själ bör aldrig
befinna sig I dödsriket.
Ditt liv kommer att vara I fara.
Jag kommer att behöva lägga det I fara.
Jag förstår riskerna.
Nej, det gör du inte.
Våra liv är som ett stycke tyg.
Varje ögonblick är en tråd
som nästa tråd är vävd till.
När man sträcker sig bortom den dödliga
världen, då utmanar man ödet.
Jag vet inte vilka konsekvenser
det kan leda till.
Konsekvenserna av
overksamhet väger mer, sir.
Henry.
Under omständigheterna,
kan du kalla mig Henry.
Det här kommer att skrämma dig.
När jag väl börjar, kan du inte stoppa det, - oavsett hur mycket du vill.
Om du har några tvivel, - är det här ett bra tillfälle att backa ur.
Tack för varningen.
Jag ska ingenstans.
Kom. Kom.
Tänk på din fru.
Kalla på henne med hela hjärtat.
Det jag ska göra, kommer att föra dig
närmare och närmare döden.
Jag är redo.
Henry.
Ju närmare han är döden,
desto kortare blir resan.
Katrina.
Nej... Hur kan du vara här?
Syndaförtäraren.
Moloch är alltid I närheten.
Om han får reda på att du är här...
Är det sant att vi har en son?
Jag skulle ha sagt det när du vaknat-
-men våra stunder tillsammans
passerade så snabbt.
Vi gjorde ett avtal när vi gifte oss.
Du är skyldig mig sanningen.
Hans namn.
Jeremy.
Vår son hette Jeremy.
Döpt efter din farfar.
Jag visste inte att jag var med barn
när jag begravde dig I grottan.
Som tur var, visste inte heller häxmötet det.
De ville straffa mig för att jag räddade dig.
Jag flydde till Europa på jakt efter en
besvärjelse som kunde frigöra dig från-
-ryttarna. Det var då jag fick reda på
mitt tillstånd. När jag misslyckats-
-återvände jag till häxmötets
obevekliga strävan.
Om jag inte avslöjade
var jag begravde dig-
-skulle de döma mig
till ett öde värre än döden.
Jag förstod att de inte skulle sluta
förrän de hade oss båda, så jag flydde.
Till den enda fristad jag kände till.
- -Fredericks herrgård. - -Kom.
Jag födde vår son
under Lachlans och Graces vård.
Mrs Crane, det är en pojke.
Han var den vackraste
varelsen jag nånsin sett.
Jag visste direkt att jag
inte kunde behålla honom.
Inte medan ditt häxmöte
var ute efter hämnd.
Även hans liv var hotat.
Jag kunde inte låta vår son
leva ett liv som rymling.
Jag var tvungen att släppa taget om honom,
för att ge honom en bättre framtid.
En dag ska vi ses igen, min lilla prins.
Jag kommer att hålla dig I mina
drömmar tills vi ses igen.
Du är mitt hjärta och min själ,
Jeremy Crane.
Och du kommer alltid att vara det.
Jag har gjort en liten vän åt dig.
Han vakar över dig,
medan jag är borta.
Han ska se till att du är säker.
Och att du aldrig är ensam.
Jag lämnade honom hos Grace
och hennes man, Joseph-
-en pastor I trefaldighetens kyrka.
Det var sista gången jag såg vår son.
Det här är ett eko av det stället.
Skärseldens grymma sätt
att konfrontera mig för mitt val.
Tills jag är frisatt.
Jag kommer hit en gång om dagen,
tänder ett ljus och ber för hans själ.
Ditt eget häxmöte förvisade dig hit.
- Det var systrarna med störst kraft. - Som skickade hit mig.
De kallas för "de fyra som talar som en".
Jag är så ledsen, min kära.
- Men jag hade inget annat val. - Än att släppa taget för att rädda honom.
Jag ska ta reda på vad som
hände med vår son.
- Jag ska befria dig. - Från det här helvetet.
Vi ska besegra Moloch och vi kommer
åter igen att vara tillsammans.
Jag svär.
Du måste gå.
Släpp viljan att vara här,
så att du återvänder till din värld. Nu.
Spring!
Crane?
- -Crane. - -Han kommer att klara sig.
Hans kropp upplever
en fysisk reaktion.
Du ströp mig.
Han menar "tack".
Din förfader, Grace-
-hon fick vårdnaden över mitt barn.
Som om era öden korsats
innan ni träffades.
Men min sons öde
är fortfarande ett mysterium.
Vi ska göra allt vi kan för att ta reda på - vad som hänt honom, Crane.
Jag lovar.
Vi vet inte ens om nån av dina
ättlingar fortfarande lever.
Om Jeremy gifte sig och fick tre barn,
som var vanligt på den tiden-
- och vi räknar med det över åtta generation-
-kunde jag ha så många som-
-6000 ättlingar.
6000 små Ichabods.
Crane, jag har en idé.
Historiska samfundets bibliotek.
De har en sällsynt samling dokument från
den revolutionära tiden I Sleepy Hollow.
Det är där vi börjar.
Konstapel Mills,
mitt tåg går om 18 minuter.
Det ligger fem minuter bort.
Du hinner.
Jag tar helst inte risken.
Mr Parrish. Henry.
Jag måste be dig om ännu en tjänst.
Snälla, mr Crane.
Tåget går kl. 08.05, stol 15B,
jag gör korsord. Det lugnar mig.
Du räddade mitt liv,
och du tog mig till Katrina...
- - ...du har ett syfte här hos oss. - -Mitt syfte...
Var att separera dig från ryttaren-
-så att ni båda kunde
fortsätta med ert arbete.
Det var mitt enda syfte.
Henry.
När jag för första gången
hittade din akt-
-la jag märke till din mor,
hon dog när du var liten.
Cancer.
Ett så perfekt ord för det.
Din far har varit på
ett vårdhem I tio år.
Alzheimer, tror jag.
Har du ingen annan släkt?
Vi känner igen oss.
Om vi inte kan ta reda
på mer om de få vi hade-
- Cranes son, och hur vi hänger ihop-
-kan vi kanske inte utföra
arbetet vi har kallats till.
Och all din fantastiska hjälp
kommer att ha varit förgäves.
Det finns ett tåg
som går kl. 00.44.
Om du lovar mig.
Jag står vid mitt ord.
Frank, vad gör du I kyrkan?
Jag minns en av dina predikan.
Om de två vittnen,
apokalypsens profeter.
Två olivträd som står framför Gud.
Symbolik, allegori, bokstavligt?
De frågorna kan man ställa
om alla skrifter.
Vissa ser dem som sanningar,
andra ser dem som liknelser.
Vad händer med alla vittnen?
Enligt "Nya Testamentet",
betyder vittne "martyr".
De är ämnade att dö
för sina vittnesmål.
Vad händer med de
som följer I deras steg?
Apostlarna brukar lida
samma öde som martyren.
Jag började jobba här
för att jag ville hjälpa människor.
Sen blev min lilla flicka
påkörd av en bil.
När jag blev polis, var jag borta
så mycket att min fru lämnade mig.
Och nu säger du-
-att priset för ett liv av tjänst
kan vara döden.
Du måste tro på Guds plan.
Om Gud har en plan,
vem är den till för?
Mig eller honom?
Vad är det du inte berättar?
Vad är det som händer, Frank?
- Jag minns varför jag. - Slutade komma hit.
Från 1700-talet? Det finns nog
inget om trefaldighetens kyrka.
Madam, den här stan har funnits-
-sen Adriaen van der Donck döpte den
till Sleepers Haven år 1655.
Det måste finnas nåt
om dess heliga platser...
I stadens historiska samfund.
Du talar med auktoritet över det förflutna.
Utan böcker, har vi varken
någon historia eller framtid.
Jag trodde att en bibliotekarie,
av alla människor, skulle förstå det.
Om vi har nåt om trefaldighetens kyrka,
är det avdelningen där borta.
Du får gärna leta.
Jag kommer att vara på baksidan.
En mistel.
Det känner du alltså igen?
En varaktig tradition som
hotat alla vackra töser.
Nu sätter vi igång.
Jag hittade den.
"Grace Martha Dixon."
Föddes år 1751.
"-Dog år 1784."
Hon var en ung kvinna.
Enligt ögonvittnen-
-brast en eld ut.
De var fast där inne.
Lokala invånare var rädda för Jeremy.
Folk sa att de hade sett honom
starta bränder genom att gråta.
Katrinas krafter.
Han ärvde dem.
När huset brann ner-
-hittade de pojken nästa
morgon helt oskadd.
Folk började tro att han
var nåt slags monster.
Efter det skickades han till
ett hem för föräldralösa barn.
Vad hände med mitt barn?
Det står inte.
Min son-
-var skyldig till mordet
på dina förfäder.
- Det är inte ditt fel. - Det finns inget du kunde ha gjort.
Jag kunde ha varit där.
Det är inte ett val...
du fick, min vän.
Jag är så ledsen. För er bådas skull.
Jag var rädd att grävandet
skulle bli smärtsamt för er.
Hemmet min son skickades till.
Står något namn?
Inte här.
Och räkna inte med att fröken hjälpsam
ska leda oss I rätt riktning.
Hon vet mer än hon berättar.
Det är en synd att ljuga.
Jag känner en synd en kilometer bort.
Ms Hudson?
Hon är borta.
Utanför.
Herregud.
Vad kan ha gjort det här?
Nu kommer jag inte längre
att kunna ta tåget, eller hur?
Macey, din pappa är här.
Okej, mamma, vänta lite.
Hur är livet I den lilla stan?
Storstaden var lugnare.
Det låter precis som dig.
När du var här, ville du åka bort.
När du var borta, ville du vara här igen.
Cynthia, jag vet att jag har gjort det svårt
genom att vara borta så ofta.
Jag vill bara att du ska veta-
-att jag är ledsen.
Du förtjänar bättre.
Om du bara hade sagt det för ett år sen-
-då skulle du fortfarande ha bott här.
Jag önskar att jag hade gjort det.
Pappsen.
Hej, älskling.
Hej då, mamma.
Hej då, älskling.
Ha det så kul nu, okej?
Okej.
Hej då.
Bibliotekariens personliga föremål
skrevs just ut från inventariet.
Är det här alla hennes föremål?
Bara från kontoret på jobbet.
Hon har tydligen också ett eget kassaskåp.
Löser du korsord?
Som sagt, det distraherar
mig från problemen.
Ett bra pussel missleder en.
Det leder en I en riktning-
-och lurar en till att tro
att man vet vad som pågår.
Men när man har upptäckt det inser man
att det ofta finns en dold innebörd.
Precis som bibliotekarien
försökte dölja nåt från oss.
Du råkar inte kunna nåt ovanligt
ord för "otålig" eller "rastlös"?
Hialös.
Hialös?
Det passar perfekt.
Jag försöker fortfarande försonas
med dagens språk och dess framsteg.
På min tid, kallade vi
toaletter för "badrumsskåp".
"Samlag", betydde samtala.
"Fruktansvärd" betydde
fruktad och respekterad.
- Om jag gick ut med en kille. - Och vi hade ett fruktansvärt samlag...
Skulle vi ha gått på fler dejter?
Förvirrande, men korrekt.
Det är bara konstigt.
Ja.
Vad är det?
Den där lådan...
är fylld av smärta.
Det här var symbolen
för Katrinas häxmöte.
Det strålande hjärtats systerskap.
Bara en medlem av systerskapet
skulle äga något sånt.
Allvarligt.
Var bibliotekarien från
historiska samfundet en häxa?
Precis som pastor Knapp var dold
I Sleepy Hollow I århundraden.
Det förklarar hennes uttryck.
Hon visste vem du var.
Vad det än är, så stinker det av
ilska och smärta och död-
-starkare än nåt annat
jag har känt på åratal.
Han ska se till att du är säker.
Den här teckningen.
Den känns bekant.
Jag har sett den här dockan.
När Katrina kom till mig I en dröm
eller en vision, vad det nu än var-
-fanns det en barnvagn.
Dockan låg I den.
Kan jag få se den?
Smärtan-
-eländet I lådan.
Jag tror att det är din sons.
Prästen som styrde barnhemmet-
-jag känner mörkret från hans hjärta.
Ingen mat förrän botgörelsen.
Prästen-
-trodde att det bara fanns ett sätt
att rentvå pojken från åkomman.
Tills en dag, då barnets smärta
började växa så djupt inombords-
-att han tillkallade sin mors löfte-
-och tack vare en enda droppe blod-
-upptäckte den sanna
styrkan av sin kraft.
Jeremy manifesterade sin vrede-
-och sorg.
I frånvaron av nån
som kunde skydda honom-
-skapade han en krigare
som kunde skydda honom.
Jag tror att våldet kan vara krigarens verk.
- -Det behöver inte stämma. - -Jag har sett varelsen tidigare.
I Katrinas skärseld.
När jag kom tillbaka till stugan-
-kunde jag fortfarande känna dess närvaro.
Den följde med mig hit.
Jag var rädd för att nåt
sånt här skulle hända.
Jag varnade dig att inte utmana ödet.
Även om du har rätt,
varför skulle den döda häxan?
Hon var medlem I häxmötet
som förvisade Katrina-
-och stal hans mor från honom.
Det finns fler medlemmar I häxmötet-
-som fortfarande kan vara vid liv.
Jag är rädd att det här dödsfallet-
-kan vara det första av många.
Det kallas för en "Vine"-
-men det har alltså inget
att göra med buskage?
Det är en film, sex sekunder lång.
På YouTube?
Nej, YouTube-filmer är flera minuter långa.
Sånt har ingen tid för.
Nu känner jag mig gammal, tack.
Vi kollade upp rullstolslägret I fjol.
Jag kan ge dem ett samtal.
Pappa...
du får en speciell ton I rösten-
-som får mig att känna mig hjälplös.
Förlåt.
Hur rädd jag än blir, kommer jag
inte låta det här slå mig, okej?
-Jag kommer att fortsätta kämpa. Du sa det.
-Ja.
Det gjorde jag.
Det skulle nog bli lättare att kämpa-
-om jag fick lite varm choklad
med marshmallows.
Det förstår jag.
Herregud. Pappsen.
Du kan få varm choklad,
men inte nån valp.
Ge mig två koppar varm
choklad med pepparmint.
Hon verkar stark.
Det är hon.
Hur stark är hon?
Ursäkta?
Jag sa: "Hur stark är din dotter?"
Stark nog att slåss för sin själ?
Vad sa du till mig?
Gud må ha en plan, polischefen,
men det har vi också.
Vad är du för nåt?
Hur visste du vad jag sa?
Vad snackar du om?
Hur visste du vad jag sa?
Förlåt. Jag vet inte.
Vad är det som händer här?
Den här killen hoppade på mig.
Ta ett steg tillbaka, sir.
New York-polisen.
Jag sträcker mig efter polisbrickan.
Förlåt mig.
Vad är det med dig?
Nu går vi.
Vi har också en.
Bibliotekariens kassaskåp har kommit.
Nåt användbart?
Kommissarien har bara hittat gamla
biljetter från resande karnevaler-
-från de senaste århundraden. Underligt.
Du är bekymrad.
Min far brukade alltid säga:
"När du får barn-"
kommer han att följa ditt
"exempel mer än ditt råd."
Men min son hade varken eller.
Jag vet att valet inte var mitt-
-men det ledde ändå
hans ilska till denna värld.
Både då, och nu.
Det är en fars uppgift
att förmedla kunskap.
Min far lärde mig
att inte frukta min kraft.
Jag önskar att jag kunde ha
tackat honom för gåvan-
-när hans sinne fortfarande
var klart nog.
Vad som än hände din son-
-talar du in hans namn nu.
Jag tror att han var en god man, Ichabod.
Han formades trots allt från din lera.
Washingtons bibel,
formad av lera.
Katrina begravde den här med mig.
Hon sa att det kunde ge svar
på de utmaningar som väntade.
Här, psalm 139:
"Dina ögon såg mig när jag
fortfarande var ett outvecklat foster."
En referens I både bibeln,
och judarnas talmud-
-till en förtrollad varelse
som består av livlös materia-
-som Guds första son,
skapad av lera.
En golem.
Jag minns det från söndagsskolan.
Det är som en magisk attackhund.
Stark nog att krossa ms Hudsons
bil med sina knytnävar.
En varelse med samma
vrede som din skapare.
Jeremys docka blev en golem.
Så klart. Han skapade en beskyddare.
DE FYRA SOM TALAR SOM EN
Vänta lite.
De fyra kvinnorna som bär slöja,
jag har sett dem förut.
När jag såg Katrina och dockan,
var de också där.
"De fyra som talar som en."
Bibliotekarien måste ha besökt dem
på olika karnevaler. Philadelphia-
- New Orleans, Chicago.
Kvinnorna som förvisade
Katrina till Skärselden.
Om han verkligen har skapat en golem-
-som söker hämnd mot dem
som skadade din son-
-då måste de stå på tur.
Om de satte Katrina I Skärselden-
-då kan de även få henne tillbaka.
Det vore ett kraftfullt slag mot Moloch.
Vi måste hitta dem innan golemen.
Den sista biljetten är två dagar gammal.
Karnevalen I Dobbs Ferry, utanför stan.
Det är där vi hittar dem.
Vänta här.
Du går inte in dit ensam.
De här kvinnorna fängslade min fru
och ledde till att min son övergavs.
Jag har nog rätt till att möta dem privat
innan vi tar dem till säkerhet.
Det verkar som att du och jag
får ta rollen som gongoozlers.
Jag tänker inte ens fråga.
Gongoozler betyder inaktiv åskådare.
Toppen.
Gå du. Det är lugnt.
Henry och jag ska sitta här
och gongoozla häcken av oss.
Vem är Scrooge nu då?
Var försiktig, Crane.
DE FYRA SOM TALAR SOM EN
Vem där?
Ni som så stolt skryter om er klärvoajans-
-får det nu att se ut som att ni är
lögnare eller spelar spratt.
Visa er själva.
Underligt. Din aura, den är...
Förskjuten.
- -Bruten. - -Oläsbar.
Handflatan. Visa den.
Du är en god man.
Ditt liv tog slut för länge sen...
Men du återupplivades.
Det finns bara en dödlig...
Med ett så märkligt öde.
Du är Ichabod Crane.
Vi har väntat länge på det här ögonblicket.
Det var förutsagt...
Att din ankomst skulle avgöra våra öden.
Avgöra era öden?
Jag förstår inte.
Det kommer du att göra.
För I kväll, dör vi.
Om det ni säger är sant,
kan jag ta er till säkerhet-
-men bara om ni släpper Katrina.
Om vårt öde är att dö...
Måste vi acceptera det,
oavsett vilken form det tar.
Inget du kan erbjuda...
Kan ändra på det.
Här är lite klärvoajans åt er.
Döden kommer att ta er ikväll-
- I form av en varelse
som kallas för en golem.
Acceptera mitt erbjudande,
annars blir er död ytterst smärtsam.
Har golemen återvänt?
- -Hur då? - -Den följde med mig hit från skärselden.
Du hittade en väg mellan världar...
Och genom att ha gjort det...
har du upprepat din frus misstag...
Genom att ändra den bestämda vägen.
Jag tror inte på att våra öden förutbestäms-
-det sker bara om vi inte agerar.
Då har du inte lärt dig nåt.
Katrina trotsade också ödet.
Din död skulle ha räddat henne...
Och ert barn...
Från all smärta de utsattes för
medan du lades för att vänta.
Det var inte ert beslut att fatta.
Ert häxmöte var menat
att stå för det goda.
Men ni satte ändå min fru
I fångenskap I händerna på fienden.
Nöden leder till underliga metoder.
Det var vår plikt...
Att rätta till det Katrina hade gjort.
Rykten om Jeremys skräckinjagande
följeslagare spred sig...
Så de jagades.
Varelsen dog när han försvarade sin herre.
En själlös varelse som dödade
alla som kom nära pojken.
När vi fick veta vem din son var,
vad han hade skapat...
erbjöd vi vår hjälp.
Men han vägrade.
Han valde att vara ensam...
Med sin golem.
Han var rädd. Det var hans enda
sätt att försvara sig.
Det är därför de var tvungna att stoppas.
Vad gjorde ni med honom?
- Golemen kunde inte förstöras. - Med våra formler.
Så vi fängslade varelsen I skärselden...
Men din son var immun.
Han var för stark för oss.
Vi erbjöd honom en plats I vårt häxmöte...
Men han vägrade återigen.
Utan nåt annat val...
kallade vi samman systerskapet...
Och åkallade en besvärjelse...
Som stoppade hans hjärta.
Ni mördade min son.
Död leder till död.
Det är priset vi nu får betala.
Vårt öde är bestämt.
Vår tid är slut.
Hur dödar man en golem?
Din sons blod gav den liv.
Bara hans blod kan stoppa den.
Spring!
Kommissarien! Golemen, var är den?
Crane.
Var är systrarna?
De har stött på ett rättvist öde.
Berättade de hur man stoppar den?
Min sons blod gav den liv,
och bara hans blod kan stoppa den.
Vi måste få människorna härifrån.
Den här vägen.
Vad är det här för helvetisk tortyr?
Lustiga husets speglar.
Är ironi ert vanliga tidsfördriv?
Du är skadad.
Du sa att blod-
-gav den liv.
Din sons blod är ditt blod.
Ditt blod kan förgöra den.
Crane!
Sluta!
Jag är Jeremys far.
- Du existerar för att jag. - Inte gjorde det.
Om det fanns nåt sätt jag
kunde gå tillbaka och ändra det-
-skulle jag göra det, av hela mitt hjärta.
Men ödet gav dig det här uppdraget-
-hans enda vän.
Hans beskyddare.
Och på många sätt, även en far för honom.
Och för det, är jag skyldig dig mitt liv.
Men nu ber jag dig att sluta.
Jeremy är borta.
Det finns inget kvar att skydda.
Du måste släppa taget om honom.
Vi måste båda släppa taget.
Du har utstått tillräckligt med smärta.
Du behöver inte längre uthärda-
-min son.
Vila I frid.
Ichabod.
Han är borta.
Det är över.
Jag är glad att du är oskadd.
Jag är ledsen att jag
måste lämna er I hast-
-men nästa tåg går om 18 minuter.
Mr Parrish...
Snälla, kalla mig Henry.
Och du hade rätt.
-Om vad?
-Jag har kallats hit för att hjälpa dig...
I ditt uppdrag. Om jag inte hade
separerat ditt blod från ryttaren-
-hade du inte kunnat
hjälpa golemen att finna frid...
Eller din son.
Tack för att du har skänkt mig din hjälp.
Det verkar som att oavsett
hur man försöker-
-kan man inte ändra ödet.
Men för första gången-
-känns det som om ödet
har välsignat mig.
Genom att ha korsat våra vägar.
Det är vårt nöje, Henry.
Vi begraver aldrig de döda.
Inte egentligen.
Vi bär dem med oss.
Det är livets pris.
Jag har nåt till dig.
Jag tänkte ge dig den på julafton-
-men du ser ut att behöva den.
Du har broderat mitt namn
på en jättestor strumpa.
Vad märkligt.
Det är en jultradition.
Är det?
God jul, Crane.
God jul, kommissarien.
Jag är utsvulten.
Jag ska hämta lite mat.
Jag är tillbaka om tio minuter.
Visa dig!
Katrina?
Inte Katrina.
Kom ut och möt mig, Moloch.
Eller är du rädd?
Jag kommer med en varning.
Helgonets namn är ett tecken.
När du får reda på betydelsen-
-kommer ett krig att bryta ut.
Det är då undergången börjar.
Det blir ingen undergång.
Hör du mig?
Din död är säkrad.
Både du och det andra vittnet.
Visa dig, ynkrygg!
Jag vidrörde hennes själ.
Snart är den min för alltid.
Och du ska ge den till mig.
Crane.
Vad hände?
Moloch.
Han är ute efter din själ.
Han säger att jag ska ge
den till honom.