3 FEBRUARIE 1945
În primele săptămâni din 1945,
ne apropiam de cel de-al Treilea Reich de pe toate fronturile.
În vest, aliații luau cu asalt Germania.
DEASUPRA BERLINULUI
În est, rușii se apropiau de râul Oder.
Și a 8-a Forță Aeriană domina cerul fără opoziţie.
Eram adevărații stăpâni ai aerului.
Ne apropiem de ţintă.
Care-i situaţia acolo?
Arată bine, în formaţie.
Recepţionat. Să le lansăm.
- E al tău, Gene. - Am înţeles.
Deschid trapa. Lansare într-un minut.
- Ne-au lovit? - Motoarele dreapta sunt bine.
Doug, vino şi te uită la asta. Rezervoarele au fost lovite.
Imediat, dle.
Maior, avem daune.
Au perforat rezervoarele de oxigen. Mai avem doar șase de rezervă.
Fii cu ochii pe ele, Doug.
Rachete!
Motorul 1 e în flăcări. Îl închid.
Opresc carburantul şi uleiul. Cum arată?
- Focul s-a oprit. - Bun.
Ne apropiem de țintă. Lansez în cinci secunde.
Bombe lansate.
Arăta bine, Luke. Se pare că...
Pilot către echipaj, ce daune aveţi? Răspundeţi.
Gene, Luke, raportaţi.
Presiunea uleiului scade la 2 și 4. Motorul 3 e în flăcări.
O să-l pierdem. O să-l pierdem.
La naiba!
Lider către secund: preluaţi comanda. Repet: preluaţi comanda.
Recepţionat. Suntem lideri.
- O să iau comenzile. - Bine.
O să încerc să trec liniile rusești, unde vom fi în siguranță.
Da, dle. Îţi aparţine.
Hai. Mai rezistă puţin.
Pierdem viteză. Să sărim?
Nu încă. Nu cădem în Berlin.
Hai, încă puţin.
Maior, aripa stângă se dezintegrează.
Încă puţin.
De data asta se opreşte.
Sari. Sună alarma și sari.
De aici putem traversa râul.
O să încerc să-l menţin stabil cât pot.
- Du-te. Avem fum. - Da, dle.
Mișcă-te!
Sari.
Gene!
LA EST DE RÂUL ODER ÎNTRE LINIILE GERMANE ŞI RUSEŞTI
Nu, nu, sunt american.
American. Roosevelt. Stalin. Coca-Cola.
Roosevelt.
DUPĂ CARTEA LUI DONALD L. MILLER
STĂPÂNII AERULUI
PARTEA A NOUA
La naiba. La 23:00. 30 de minute? Mai puțin.
Grăbeşte-te!
În jumate de oră la poarta din faţă. Plecăm.
- Daţi de veste. - Am înţeles.
Toată lumea afară, avem 30 de minute.
Avem 30 de minute să fim la poarta din față.
La 23:00, marş forţat. Nu ştim unde sau cât timp.
30 de minute. Doamne.
Plecăm. Îmbrăcaţi-vă gros.
Unde crezi că mergem?
Nu știu. Aliații trebuie să fie aproape.
Îmbrăcaţi-vă gros.
Minimul necesar.
Să mergem.
Chibrituri.
Nu luaţi alimente perisabile.
Nemţii au spart deja conservele.
O să se strice.
Arde totul! Totul!
- Lasă-l! - E a mea!
Lasă-mă!
Ce mai zici?
Ar fi preferat ca rușii să ajungă înainte.
Nu te gândești să evadezi, nu?
Tu?
Nu pe gerul ăsta.
Ham.
Hambone. N-aș face asta în locul tău.
Da?
Cine știe când mai mâncăm aşa ceva?
Lasă-mă.
Evadaţii vor fi împuşcaţi. Nu încercați.
Rușii sunt aproape. Trebuie să fie rușii.
Gura, negroteilor! Marş! Mai repede!
Bine, mergem.
Piloţii terorii înţeleg doar forţa.
Ești bine, Solomon?
Sunt un evreu care traversează Germania pe jos.
GERMANIA RURALĂ 32 KM SUD-EST DE STALAG LUFT III
- Bucky ţi-a zis... - Tacă-ţi fleanca.
Bine.
Da.
Dacă afli ceva, anunță-mă. Bine?
Mulțumesc, Bill.
Nimic. Nicio veste de Rosie sau echipaj.
Ce ştim?
Au căzut în zona neutră la est de Berlin.
Dumnezeule.
Dle maior.
Ce faci aici, fiule?
Decolăm în cinci minute şi magazia e încuiată.
Mişcaţi-vă mai cu viaţă!
- Ticălosule... - Clouter.
De ce râzi? Grasa ta nu era mai bună.
N-ai survolat Germania fără parașută, nu?
Nu știu, Crosby. Tu?
De acum, magazia rămâne deschisă şi sub pază până la decolare
plus 30 de minute. Da, maiorule?
- Da, dle. - Poftim?
Da, dle maior.
L-aţi auzit. Curăţă-te şi să mergem.
PE DRUMUL SPRE MUSKAU 77 KM DE STALAG LUFT III
Danke. Mulțumesc.
Ieşiţi de pe drum!
- În lateral. - La o parte.
- Mișcaţi-vă! - Înţelegeţi?
- Ieşiţi de pe drum! - Mișcaţi-vă!
Pentru sânge și pământ!
Arătaţi respect luptătorilor noștri!
Heil Hitler.
Copii și bătrâni.
Totul e pierdut.
FABRICĂ DE CĂRĂMIDĂ, MUSKAU, GERMANIA LAGĂR MUNCĂ SILNICĂ
Nu fugiţi.
E loc pentru toată lumea.
Apropiaţi-vă.
Umblă vorba că ne duc într-o gară.
Ştii unde?
Nu. Fii gata în zori.
Nu-i semn bun. O să ne omoare, nu?
De ce să ne mute?
Au avut mii de ocazii să ne omoare.
- Nu știu, sunt naziști. - O să fie bine, Solly.
N-a mers cum credeam, nu?
Nu chiar. Ai fi procedat altfel?
N-aş fi sigur. Tu?
N-aveam intenţia să fiu doborât.
Dacă la sfârşitul războiului rămân doar doi piloți în aer,
am fi noi doi.
Ultimii ani ar fi fost mult mai grei fără tine.
La fel.
Încetinim, nu?
Ştiţi unde suntem?
GARA CENTRALĂ NUREMBERG
Nürnberg. La naiba! E Nürnberg.
Calmează-te, Solly.
- Sunt un om mort. - E-n regulă, Solly.
Suntem în inima patriei lor.
STALAG XII NURNBERG, GERMANIA
Gale? Gale!
Gale Cleven.
Nu-mi vine să cred.
- George. Ce faci? - Departe de acasă.
- Doamne. George Neithammer. - John.
- Se pricepe mai bine ca tine la baseball. - Nu mai spune.
- Cu cine ţii? - Yankeys. Tu?
- Cubs. - Poate la anul.
Încerc să vă găsesc un cort cu căldură.
Majoritatea nu au.
E bine. De-abia aştept să scap de zăpadă.
POLONIA DRUMUL SPRE POZNAN
Generalul spune că te poate duce pe aeroportul
din Baranavichy,
ca să zbori spre Moscova.
De acolo în Anglia.
Dar va fi foarte periculos.
Escală la Teheran.
Pentru miros.
O căruţă şi-a pierdut o roată. Trebuie reparată.
Pot să-mi dezmorţesc picioarele?
"JUDECĂTORUL VIEȚII VA JUDECA PE VIAȚĂ."
Am găsit multe tabere ca asta.
Toți erau deja morți și arși înainte de sosirea noastră.
Sunt mai multe?
Da. Tovarășii noștri au găsit tabere și mai mari.
Construite pentru a ucide mulți oameni în acelaşi timp.
Polonezi, ruși. Majoritatea evrei.
Au reparat-o, putem pleca.
BAZĂ RUSEASCĂ POZNAN, POLONIA
Rămâneți aici- Mă duc să văd când e zborul spre Moscova.
Mersi, locotenente.
Unde mergeţi? Acasă?
Acasă? La familie?
Toată familia lui e moartă şi îngropată în satul său.
Spune că i-a îngropat chiar el cu ceilalţi săteni ucişi de nemţi.
Nemții i-au ordonat să umple șanțul.
Undeva acolo, erau soția, fiica şi nepoții lui.
A luat lopata...
Ca să trăieşti... trebuie să alegi.
Unde-o să meargă?
Dle, avionul spre Moscova e pregătit.
Dumnezeu fie cu tine.
Dacă Dumnezeu există, l-a uitat.
Şi pământul care ne acoperă oasele o să ne uite.
Dle, trebuie să plecăm. Grăbiţi-vă.
Să mergem.
STALAG XIII - NURNBERG, GERMANIA 2 APRILIE 1945
Ce-a spus?
Germanii vor să se distanţeze de aliaţi.
Se tem că se apropie, aşa că... marş forţat.
Plecăm la 19:00.
- Încă un marș de noapte? - Da.
Dar le-am spus că nu mergem mai mult de 20 km pe noapte
și au fost de acord.
Daţi de veste.
DRUMUL SPRE BERCHING BAVARIA, GERMANIA
Popeye spune că mâine traversăm Dunărea.
Evadăm la noapte sau niciodată.
- La noapte? - Da.
După, o să fie imposibil, Gale.
Râul e prea larg ca să-l traversăm.
Încep să se formeze grupuri.
Doar eu, tu, George şi Aring,
avem mai multe şanse de reuşită.
- P-51! - Stingeţi torţele!
Adăpostiţi-vă!
Glemnitz! Ți-am spus că trebuie să ne oprim din marș noaptea.
Suntem atacați de propriile avioane!
- E periculos, ţi-am spus! - Bucky, calmează-te!
- E prea riscant. Ți-am spus. - John, uită-te la mine.
Uită-te la mine. Mă bag.
Evadăm la noapte.
Calmează-te înainte să te execute.
Înainte, marș!
Bob, spune-i lui Simoleit că am făcut 20 km. Ne oprim.
Da, dle.
Korlesky, Tiller, căutaţi adăposturi.
Clădiri abandonate, biserici, şcoli, orice găsiţi.
După harta lui Jefferson, e o pădure la câţiva km nord-vest.
Dacă ajungem acolo, ar trebui să fim camuflaţi.
O să ajungem.
Eu zic să mergem, să profităm de confuzie.
Peste acel zid.
Cine merge primul?
Eu.
Bine, Bill. Du-te.
Bine.
- Du-te. Vin şi eu. - Bine.
Opreşte-te!
Nu trage.
- Fugi, Buck. Pleacă! - Opreşte-te!
Daţi-i drumul! Imediat!
Daţi-i drumul.
Dacă vă atingeţi de el, o să fie revoltă.
Glemnitz.
E un ofiţer superior, e esenţial...
Sergent, ordonă-i să-i dea drumul maiorului Egan.
Imediat.
Ce-a fost circul ăsta?
George, Bill și Buck au trecut peste zid.
Aţi auzit?
Par GMC-uri.
Par că se retrag.
Porc!
Te rog.
Du-te!
Pleacă.
Copiii.
Trebuie să plecăm, Buck.
Buck.
Nici măcar n-aveau gloanțe.
Să mergem.
S-a întors!
Bine ai revenit, dle maior!
- Cum merge, băieți? - Bravo, Rosie!
S-a întors. Maiorul Rosenthal trăieşte.
Haideţi!
Băieţi.
- Aggie, ce mai faci, prietene? - Ai reuşit.
- Vezi să nu te calc. - Vrei să mă opresc?
Nu.
Bine ai revenit, Rosie!
Bravo, Rosie!
Rosie! Da!
Din Poltava am zburat cu un C-46 în Iran.
Apoi, același C-46 ne-a dus în El-Aden, o bază britanică.
Apoi prin Atena, Roma și Napoli.
Apoi... fii atent.
Ne-au transferat într-un B-24 convertit pentru Churchill.
Nu glumesc.
Pentru zborul spre St. Mawgan's.
Eşti bine?
Ce mai face Jean?
E gravidă.
O să fiu tată.
Glumeşti?
Croz.
Felicitări!
Mă bucur atât de mult pentru voi.
Da. Da.
E un lucru bun, nu?
- Da. - Bine.
Eşti sigur?
Da, ştii...
Nu știu.
Toţi oamenii pe care-i omorâm...
zi de zi...
lasă urme.
Ne...
schimbă.
Nu în sensul bun.
Rosie, uneori mă trezesc
şi nu mă recunosc în oglindă.
Îmi aduce aminte de un citat din Nietzsche.
Spunea...
„Cine se luptă cu monștrii
riscă să devină unul”.
"Când te uiți îndelung într-un abis,
abisul se uită și el la tine. ”
Luptăm contra monștrilor, Croz.
Da.
Și, da...
Ne-au forţat să facem lucruri dificile.
Dar necesare.
Nu exista altă cale.
Văzând ororile pe care le comit...
O merită.
Crede-mă.
O merită.
BAVARIA RURALĂ LA SUD DE NURNBERG
Opriţi-vă!
- Americani! - Suntem americani!
Suntem aviatori americani!
Mâinile sus!
Doi indivizi pretind că sunt ai noștri.
- Arată ca prizonieri de război. - Aduceţi-i.
Calmaţi-vă.
STALAG VII MOOSBURG, GERMANIA
Bob, găsește un adăpost.
Da, dle.
Nu par să ne trieze.
Aparent.
Să mergem.
Mulțumesc că m-aţi adus.
Maior. Bine ai revenit.
Crosby, tot aici eşti?
Da.
- Maior. - Rosie.
Bine aţi revenit!
Lemmons.
- Domnilor. - Ne bucurăm să vă vedem.
Ai o muzette, maiorule?
Nu, am lăsat-o în stalag.
Tot ce am e pe mine.
Trebuie să-i mulțumesc comandantului pentru transferul de la Paris.
Am făcut des naveta în ultimele 15 zile.
Ce-i asta?
Olandezii mor de foame.
Aliații aruncă tone de mâncare la vest și sud-vest de Zuiderzee.
Se vorbeşte de un armistiţiu cu nemţii, fără antiaeriene.
Până acum, au refuzat, dar zburăm oricum.
Egan nu ne-a lăsat să le trimitem alor tăi.
Spunea: „O să revină. ”
„Dispărut nu înseamnă mort”.
Maior.
La Operaţiuni speram că veţi participa la misiunea umanitară de care v-am zis.
Ar trebui să fie o cursă de rutină, dar cu nemţii nu se ştie niciodată.
O să mă ajute să zbor din nou.
Bucky n-a scăpat cu tine?
Nu, Bucky a trebuit... să rămână cu ceilalţi.
Dar e bine, nu?
Când i-a fost rău?
Când o să se termine totul, Alex,
o să ne repatrieze la Marsilia sau Le Havre.
Nu-i văd trimițându-ne din Albion.
Macon, e un P-51.
Sunt Yankeii!
E un P-51.
Vin!
Se întoarce.
Se întoarce!
Jos!
Da! Haide!
Mergem acasă!
Haide!
Feriţi-vă!
Băieți! Distrugeţi turnul!
În genunchi!
- Cine are un steag? - Nimeni, domnule.
- Aveţi un steag? - Nu, domnule!
- N-aveţi steag? - Steagul nostru!
- Ai un steag? - Am! Ţine.
Maior!
Ţine.
Ajută-mă să urc.
- Nu trageţi. - De ce?
Fiţi rezonabili.
Mergem acasă!
Libertate!
Cum e?
Dă-l jos!
Aşa, Bucky!
Bucky! Da!
Rupeţi-l!
Bine, Bucky!
USA!
Colonele, lagărul și satul vă aparţin.
Oamenii mei se vor preda dezarmați în 30 de minute.
Poţi să pleci.
Colonel Clark, să-i ducem acasă.
Da!
Rosie.
Maior.
Niște gumă, ciocolată, și fii atent la asta.
Primele portocale în luni, probabil ani pentru olandezi.
Maior.
Croz.
- Să hrănim oamenii. - Da, dle. Sună bine.
Sper că nu te superi, dar de obicei stau în stânga.
Întotdeauna, de fapt.
Îl sun pe general.
Glumeam.
E o onoare.
Facem verificările?
Absolut.
Formularul 1A?
Pregătit.
Comenzile și scaunele?
Pregătite.
Ken?
Ce faci aici?
Pun pariu că nu ştii un mecanic mai bun.
În plus, m-am gândit c-o să-i placă să zboare cu adevărat.
- N-ai mai zburat cu avionul? - Nu, dle.
- Niciodată? - Niciodată.
Am venit cu vaporul în '43 şi după, n-am avut ocazia.
Primul motor.
Cum e priveliștea, Kenny?
Sublimă.
Tare, nu?
OLANDA - 1 MAI 1945
Navigator către pilot, virează direcţia 900.
Pilot către navigator, am înţeles.
Asta e.
Pregătiți-vă. Ne apropiem de Valkenburg.
Rugaţi-vă să nu tragă în noi, dacă simţiţi nevoia.
Se pare că suntem bine.
Germanii respectă armistițiul.
Inteligenţi nemţii.
Fiţi atenţi.
Îi văd.
- Când vrei, Doug. - Am înţeles, dle.
Deschid trapa.
Arunc cutiile.
Misiune îndeplinită.
Uite.
"Mulțumim, Yankeilor."
Uite.
Turn de control, Chowhound 1 cere instrucțiuni de aterizare.
Chowhound 1, vă puteţi apropia. Pista 281, viteza indicată, 1200.
Vânt 300 de grade, 12 noduri.
Altitudine 2996. Terminat.
Turn de control, repetă. Terminat.
M-ai auzit de prima dată, Gale.
Să mă bată Dumnezeu.
Pe cine văd?
Piatra din pantof.
M-am întors.
Cum a fost din nou în zbor?
A fost bine.
Uite cine s-a întors.
- Harry. - John Egan.
- Ce mai faci? - Foarte bine.
- Mă bucur să te văd. - Şi eu.
- Nu mai vomită? - Nu.
- Bine ai venit. - Kenny, salut.
Rosie. Mă bucur să te văd. Eşti bine?
Am făcut multe transporturi în ultimele zile ale războiului.
Apoi, într-o zi...
Ieri dimineață, la 02:41,
la sediul generalului Eisenhower...
Se terminase.
...generalul Jodl,
reprezentantul Înaltului Comandament german,
și al Marelui Amiral Dönitz,
șeful desemnat al statului german,
a semnat actul de predare necondiţionată
a tuturor forțelor terestre, maritime și aeriene germane din Europa
în faţa Forței Expediționare Aliate
şi, simultan, Înaltului Comandament sovietic.
Ostilitățile se vor încheia oficial la un minut după miezul nopții
de marți, 8 mai.
Dar cu scopul de a salva vieți, încetarea focului a început ieri
şi va fi proclamată pe toate fronturile și în Insulele Canalului.
- Pe aici. - Încă una!
Beți, băieți, mergem acasă.
Da! Mergem acasă!
Da!
La început, părea ireal,
imposibil, de neimaginat.
Și inevitabil.
Ne întorceam acasă.
Avionul vă așteaptă.
Toţi.
Aveam o soție de văzut.
Mersi.
Un fiu.
O viață de trăit.
Ne vedem la Minton.
Voi fi acolo.
Poţi să-l aduci pe-ăla micu'.
Vrei să-mi duc fiul la un club de jazz?
Niciodată nu-i prea devreme.
Vei fi un tată grozav, Croz.
Crezi?
Știu.
Au câştigat!
Hei.
Asta e.
Ești gata să mergi acasă?
Ești gata s-o vezi pe Marge?
Sunt convins.
Formularul 1A?
Pregătit.
Comenzi și scaune?
- Pregătite. - Supape și comutatoare?
Închise.
Am pierdut mulţi oameni buni.
Curajoși.
Da.
Intercooler rece.
Trenul de aterizare.
Uneori, lumea trebuie să se uite la ea.
Să fim fideli naturii noastre când acționăm.
Mă duceam acasă.
Aş fi vrut doar să fim mai mulţi.
- Bine. - Am plecat.
70.
80.
90.
Am plecat.
Ridică trenul.
Forţă de urcare.
HARRY CROSBY
a părăsit Forţele Aeriene în 1945 cu gradul de locotenent-colonel
şi s-a întors la Jean şi la fiul lor, Steve.
A obţinut un doctorat în literatură la universitatea Stanford în 1953.
După câţiva ani de predat la universitatea din Iowa,
el şi Jean s-au mutat în Massachusetts împreună cu cei patru copii ai lor.
A predat la Boston şi Harvard peste 30 de ani.
Harry şi Jean au fost co-preşedinţi ai asociaţiilor părinţilor elevilor
la fiecare şcoală la care au mers copiii lor.
Memoriile lui Harry Crosby despre experienţa lui din război
au fost publicate în 1993. A murit la 91 de ani, în 2010.
ALEXANDER JEFFERSON
a rămas în serviciul activ
până în decembrie 1947, când a intrat în Corpul de Rezervă.
În acelaşi an, s-a mutat la Detroit cu soţia lui, Adella,
şi a devenit profesor de ştiinţe.
A predat în sistemul public din Detroit peste 30 de ani.
S-a retras din Corpul de Rezervă ca locotenent-colonel.
A fost membru fondator al secţiilor locale şi naţionale ale aviatorilor Tuskegee.
Alexander Jefferson s-a stins în 2022. Avea 100 de ani.
RICHARD MACON
a fost promovat căpitan dipă eliberarea din Moosburg.
A părăsit Forţele Aeriene în decembrie 1945
şi a creat o şcoală de pilotaj în Birmingham, Alabama.
După un master în matematică la universitatea din Indiana,
s-a întors în Alabama ca să lucree la Colegiul Miles.
În 1955, i s-a alăturat prietenului său Alexander Jefferson în Detroit,
începându-şi cariera în învăţământul public.
Richard Macon şi Alexander Jefferson au rămas prieteni
până la moartea lui Macon în 2007, la 86 de ani.
Căpitanul Richard Macon e îngropat în cimitirul naţional din Arlington.
ROBERT "ROSIE" ROSENTHAL
s-a antrenat să piloteze B-29 în Pacific până la capitularea Japoniei în 1945.
După război, a ajutat la acuzarea criminalilor de război nazişti
în procesul de la Nuremberg.
A interogat figuri marcante ale Înaltului Comandament German,
inclusiv feld-mareşalul Hermann Göring, şeful Luftwaffe.
Pe drum spre Nuremberg, a cunoscut-o pe avocata Phillis Heller.
S-au căsătorit 15 zile mai târziu. Au avut trei copii.
Pentru curajul său, Robert Rosenthal a primit două Silver Star,
două Distinguished Flying Cross, două Purple Heart,
o medalie a Aviaţiei britanice şi Crucea de Război franceză.
Cu 52 de misiuni efectuate în timpul războiului,
deţine recordul grupului 100 Bombardieri.
Rosie a murit în 2007. Avea 89 de ani.
GALE "BUCK" CLEVEN
a rămas în Forţele Aeriene
şi a participat la războaiele din Coreea şi Vietnam.
S-a retras cu gradul de colonel.
A obţinut un MBA la Harvard şi un doctorat la universitatea din Georgetown.
Buck s-a însurat cu Marjorie Spencer la o lună după întoarcerea în America.
John Egan i-a fost cavaler de onoare.
Marge a murit subit în 1953. Fusese măritată 8 ani cu Gale.
Poza ei era încă pe şemineul lui 53 de ani mai târziu,
când a murit la 87 de ani.
JOHN "BUCKY" EGAN
a rămas în Forţele Aeriene după război. Într-o seară, întors în Manitowoc,
a dat de o colegă de liceu, Josephine Pitz,
încă în uniforma sa WASP (Women Airforce Service Pilot).
S-au căsătorit câteva luni mai târziu.
Colonelul Egan a luptat în Coreea,
devenind directorul Operaţiunilor aeriene din Pacific.
Lucra la Pentagon când a murit în urma unui infarct în 1961. Avea doar 45 de ani.
Josephine s-a stins în 2006.
Sunt înmormântaţi împreună în cimitirul Arlington.
Traducerea şi adaptarea: jarvis