Periferija Rima, Italija 1. jun 1944.
Dok je 8. vazdušna armija udarala po Nemcima iz baza u Engleskoj,
15. vazdušna armija je na njih napadala iz baza u Italiji.
99. lovačka eskadrila je bila deo tih nastojanja.
Bili su poznati kao Piloti iz Tuskegija.
Babl Blu zove Kap One. Vaše naređenje, ser.
Smer? - 1', 6" od tačke Fokstrot.
Pripremite završni prilaz. U kolonu. Bez razgovora.
Stižemo u domet. Ispuštanje bombi!
7 direktnno u strukturu! 2 pogotka u vozila!
Zabeležio bih to kao direktni pogodak.
GOSPODARI VAZDUHA
OSMI DEO
500! - Laku noć, Hitleru! - Tuskegi, dušo! 500 zadataka!
Sa 10.000 kg poljubaca od đavoljih blizanaca.
Tuskegi je izvršio 500 zadataka.
To je razlog za slavlje, poručniče. - Kapetane!
Opusti se, Aleks. Samo sam došao da ti čestitam.
Bio je dobar posao, kao i obično. - Hvala, ser.
Hoću li morati da te izvedemna vojni sud da bih popio gutljaj tog piva?
Ne, ser.
Ti si pametan momak, Aleks.
Ali nemoj dozvoliti da pamet bude neprijatelj sreće.
Ne, ser. Samo...
Vazdušna baza Ramiteli, Italija
Nemojte me pogrešno shvatiti, kapetane.
Izuzetno sam ponosan na ono što smo postigli, ali...
Kad ćemo u neku žešću akciju?
Priča se da ćemo se pridružiti 332. borbenoj grupi
i izvršavati zadatke dublje u Evropi. - Zaista?
Planovi su u toku. 96. treba za nekoliko dana da stigne u Fođu.
Letećemo na naš 1. zadatak iznad Nemačke. U pratnji. Na Minhen.
P-40 ne mogu podneti tu visinu.
Nove ptice verovatno mogu. P-51.
Samo budi strpljiv. Videćemo.
U međuvremenu se opusti.
Uživaj. - Da, znam.
Samo je teško kad...
Kad su neki naši momci već tamo negde.
Nisi se isprao, Aleks. Pa nemoj sada izgoreti.
Sve svojim redom.
Baze pune, vrh 9.. 2 auta, 3 lopte, 1 udarac.
Njuhauzer postavlja i isporučuje zakrivljenu loptu!
Veliki zamah i promašaj Kelera za drugi udarac!
Taj potez ga je skoro izuo iz cipela!
Gordon se odmakne nekoliko koraka... - Baki! - ...prema torbi.
Ovde je velika utakmica, Bak.
Momci i ja smo se pitali koji je rezultat.
Jesi li dobro, majore? - Da.
Zašto ne bih bio dobro? - Samo pitam.
Samo pitaš? Pa, istina je da sam sjajno.
Ovde sam već 8 meseci.
I dalje zarobljen, i dalje je hladno i dalje jedem ostatke.
I stalno čekamo da se nešto dogodi, iako se to ne dogodi.
Moglo je biti i gore. Mogli bismo biti mrtvi.
Pa, možda tebi. Barem da mogu podneti.
Ne mogu ovo podneti.
Šta čekamo?
Svi mislimo da će se nešto dogoditi. Možda to trebamo ostvariti.
Kao oni Britanci?
Otići i biti pogubljen?
Moramo biti strpljivi.
05:56 do 05:57 ujutro 3. juna 1944.
3 dana do Dana D.
Zadnji ' sna koji ću dobiti u 72 sata.
Naš posao je bio bombardovati nemačku obranu u Normandiji
samo nekoliko minuta pre nego što se desantni brodovi dokopaju obale.
A zatim provesti dan udarajući po nemačkim mostovima,
železnici i komunikacijskim linijama dublje u unutrašnjosti.
Ukupno oko 200 zadataka, za koje su potrebni planovi leta i karte.
24 sata. 1. noć te laže, govori ti da je lako.
2. doručak 2. dana, tada počinje borba.
Pokušao sam da kontaktiram Sandru kad god sam imao pauzu,
ali je nisam mogao dobiti. Kao da je nestala.
Dokumente.
Dokumente. Gde ideš?
Samo na posao, gdine.
32 sata. 2. popodne 2. dana.
Tada kafa više nije dovoljna.
Moraš spavati, Krozbi. - Da. Kad se završi zadatak.
Nemoj više uzimati tablete. - Da, neću. Neću, doktore. Neću.
Posle. - Samo jednu svakih 12 sati. Čuješ li, Kroz? - Da, čujem, Smoki.
Čujem te.
60 sati. Um počinje da se igra sa vama.
Čuješ to, zar ne? Šta je? Šta je?
Ma daj! Čuješ to. Taj tik, tik...
Baš kad sam završio kartiranje rute za jedan zadatak,
Operativa mi je predala još 5. Sve ciljevi visokog prioriteta.
Nedostatak sna, kafa, telesna napetost, stres, strah, nepovezanost...
To je droga sama po sebi.
Zanima me pozlata.
Pokrila sam celu zgradu. - Dobar posao.
Dobili smo neke vesti sa železničke stanice u Le Bek-Helouinu.
Žan će vas obavestiti o vašem zadatku. Sutra odlazite.
64 sata.
Samo pokušavaš da preživiš.
Dah po dah, korak po korak.
Krozbi?
Krozbi! Moraš ići na spavanje.
Ne, ne. Dobro sam. Samo moram...
Idi u krevet, Kroz. To je naređenje. Odmah.
Ne mogu, Džek. - Krozbi!
Dobro sam. Zaista.
Samo moram obaviti još par stvari...
Heri!
Sedite!
6. jun, 1944 Dan D
Za one koji 1. put vide ovu njušku, ja sam vaš novi zapovednik.
Zovem se Džefri. Podpukovnik Benet je vraćen u 395.
Ali promene učinjene tokom njegovog komandovanja će ostati.
Rozi... - Hvala, pukovniče.
Pa, momci, ako je stanica potpuno zatvorena,
a zvuk nekoliko hiljada brodova koji se formiraju vam nisu bili 1. trag,
mi smo nekoliko sati od invazije na Evropu.
Zadnje mudre reči, ser?
Ne. Ne, nemam zadnjih reči, jer ću vas opet videti.
U redu? Samo uzletite, obavite posao, sletite...
A onda ćete vi meni dati neke mudre reči.
Svaki let je svoja lekcija.
To je to, momci!
Dobro. Sad nam ide.
Tako treba. Zadržite taj pritisak. Stiže.
Tako, Simonse. Zadrži taj pritisak.
Ovo izgleda kao radni logor, zbog načina kako ste vi magarci zapeli.
Sada je tlo opušteno, imamo priliku da nabavimo drva za vatru.
Odmori se. Hajde! Odigrajmo malo.
Momci, hoćete li malo igrati? Ha? Nećete?
Igra, Murf? Dajte! Kože protiv kostiju. Šta kažete?
Kože mogu biti gostujući tim. Zapravo ne.
Ne, svi smo gostujući. Oba tima su gostujuća.
Pa, Kosti mogu prvi imati palicu prema zajedničkom dogovoru...
Ili se ubaci ili prekini. - A zašto ti ne umukneš?
Šta nije u redu sa tobom?
Ako nećeš da pomogneš, ne smetaj.
Ti si novi kralj logora, a ja ti samo smetam?
Kralj Kleven kaže: "Nema bejzbola. Samo rad i rad."
Samo to želi raditi. - Oprosti, hajde! - Ne, ne...
Rad. Moraš izvući. Panj, panj. Baci se na posao.
Hajde, ustani, budalo! Ustani! - Ne, vrati se na posao!
Ustani, budalo! - Skloni se s mene!
Skloni se! - Kako to?
Ne možeš ovo podneti? Ne možeš se nositi...
Bilo je dosta, momci!
Natrag u bazu, ljudi! - Šta se događa?
Natrag u barake!
Izgleda da Švabe imaju loše vesti.
Iskrcali su se, zar ne?
Misliš?
Mi smo u zapadnoj Evropi. Napokon se dogodilo.
Izvolite, gospodo!
Čoveče! - Uzdravlje, čoveče! - Blagi Bože, ona je lepotica.
Prelepa je, Džo. Čestitam. - Hvala, Makon. Njen tata je pristao.
Učiniću to u dvorištu moje tetke čim se vratim.
A onda ćeš 9 meseci nakon toga postati otac.
Za taj dan. Nadam se.
Sad mi pokaži svoju. - Želiš da vidiš moju dragu? - Hajde!
Dobro, dobro. Evo. - Bože! - Sada vidiš...
To je 23,7 hektara lobodi bora. I vrhunskog šumskog zemljišta.
Čovek je rekao da će mi ga sačuvati. - Je li?
Dobro veče, kapetane! - Pukovniće Dejvis...
Na Minhen! - Znaš da ne mogu nazdraviti
nijednoj misiji sa gubitkom čak i nekoliko bombardera.
Bilo je 12 bombardera na svakog lovca.
Pratnja upada? Znali su da smo preretki.
Gubitak samo nekoliko bombardera je velika pobeda.
Glavonje su očekivale puno veće žrtve.
Glavonje ne znaju šta bi trebali očekivati. Šta je stvarno moguće.
Pogledaj po ovoj sobi, Lourens. Vidiš li šta ja vidim?
Vidim grupu ponosnih pilota koji su leteli
na svoj 1. zadatak iznad Nemačke. Koji jedva čekaju da to ponove.
Grupu muškaraca, hiljadama milja daleko od kuće,
koji se konačno osećaju kao Amerikanci.
I vidim previše poručnika. Natporučnika.
Što se tiče zadatka, vidim ljude koji bi već trebali biti kapetani. Majori.
I oboje znamo zašto nisu i zašto možda nikada neće biti.
Ne mogu promeniti vreme, pukovniče.
Nastavićemo stanicati sve bolji u zacrtavanju novih smerova.
Za plavije nebo!
Za neograničen svod i pogled!
Danijels!
Treba nam 4., čoveče. - Partneri ili koljači?
A šta misliš?
Pitao sam se hoćeš li se ikada probuditi. - Sranje!
Koliko je sati? - 07:30.
07:30? Sranje, još ima vremena!
Još ima vremena! Dođavola, gde su mi pantalone? Pantalonee!
Dođavola, gde su mi dođavola pantalone?
Hajde, dođavola!
07:30 u subotu ujutro, Kroz.
Nema te već 3 dana.
Jebi ga!
Šta sam propustio? - Kroz, toliko si toga propustio.
Obavio sam 3 naleta, ali u prva 2 nisam mogao ništa videti.
A onda su se oblaci razišli.
I...
Nikad nisi video ništa slično.
Stotine brodova. Hiljade ljudi.
Po 3. put tog dana udarili smo mostove, železničke stanice,
komunikacijske centre. Da Nemci ne mogu dovesti nikakva pojačanja.
A najbolji deo? U vazduhu nije bilo ni jednog lovca Luftvafea.
Nebo je bilo naše.
Sve iz ruta koje si ti iscrtao, Heri.
Zar moje odvažne priče o junaštvu
nisu dovoljno odvažne za tebe, Kapetane Marvel?
Samo...
Jednostavno ne mogu da verujem da sam to propustio.
Avgust 1944. 2 meseca nakon Dana D
'Crvena armija je prešla reku Vislu...' - Gde je reka Visla?
Reka Visla?
Visla, Visla...
Ovde je.
To je oko 450 milja? - Ne, manje je. - Meni se još čini prilično daleko.
Da, ali sada su naši momci ovde, skoro u Parizu.
Hitlerova najgora noćna mora, rat na 2 fronta.
S nama tačno između njih. - Pa, Švabe će nas pre poklati nego pustiti.
Nećemo otići bez borbe. Moramo napraviti još oružja. Što više možemo.
Postoji još jedan scenario.
Prisilno da nas odvedu odavde pre nego što nas Rusi oslobode.
Premestiti nas negde dublje u Rajh, recimo u Bavarsku.
To je prednost, svi ti ratni zarobljenici.
Ali kako bi to uradili? - Ovako.
Moramo početi da se odmah pripremamo.
Čuvati obroke, dovoditi ljude u formu.
Sve što od sada radimo treba biti priprema za sva 3 scenarija.
Masovno pogubljenje, prisilni marš ili borba.
Hriste! - Kad bismo mogli ponovno zauzeti obalu...
Gospodo, idete u Francusku! - Pažnja!
Sedite!
Operacija Dragun će se obaviti za 3 dana.
Vaš zadatak ju je učiniti mogućom.
Marsej, Sent-Tropez, Tulon.
Svaka kritična tačka sletanja za naše nadolazeće snage.
Imaćemo ljudstva da prevladamo, ali ako, i samo ako,
im izbijemo oči.
Ovde su postavljeni nemački radarski sistemi za detekciju.
Sve ćemo ih srediti u postupnim agresivnim napadima.
Da? - Pukovniče, ser, Tulon je udaljen 473,51 milju.
A to je 947,2 milja sa povratkom.
A maksimalni domet s punim rezervoarom naših P-51 je samo 999,8 milja.
I to je naravno pre nego što u obzir uzmete
koeficijent otpora, plus višak težine municije, što je oboje varijabilno
i očito će uzrokovati brže sagorevanje goriva.
Sad, s odbacujućim rezervoarima nas dovodi recimo do 1375 milja dometa,
ali to takođe dodaje znatno veću težinu.
A ako odbacimo rezervoare nakon doleta, izgubićemo nekoliko hiljada kg,
ali će nam i dalje nedostajati za stotine milja, ser.
U pravu si, poručniče Makon.
Ovo će biti gusto. Ali nije nemoguće.
Iskoristite svaku kap goriva u svojim rezervoarima.
Pokušajte da se vratite negde na prijateljsku teritoriju.
Daćemo vam lične legitimacije, pa ako vas Nemci ne uhvate čim sletite,
možete biti neko drugi.
I možda se možete uklopiti među stanovništvo.
Sretno u uklapanju.
Jesmo li mi ljudi iz Tuskegija ili šta? - Da, ser!
Hoćemo li obaviti ovaj posao? - Da, ser
Onda se pobrinimo za to!
Izvolite, ser. - Hvala, naredniče.
Ime? - Barel. Upravo ovde.
Rub fronta se kreće prilično brzo preko planinskog lanca. - Vreme.
Mi ćemo to uraditi. Sve je to matematika.
Dobro, ljudi. Odbacite rezervoare! Odbacite rezervoare!
Razumeli, poručniče Makon!
Dođavola!
Vođa za eskadrilu, ostanite na kursu.
Šta je s tvojim rezervoarima, Vestbruk? Rekao sam da se ispuste.
Rezervoari neće da otpadnu. - Dobro, Vestbruk, uz tebe sam. Rešićemo to.
Nećemo te ostaviti, mali.
Vestbruk, sad moraš snažno udariti.
Udarac! Gledaj me. Hajde, udarac!
Ne guraš dovoljno, mali. Hajde! - Ma guram!
Kao ja, kao ja.
Uspeo sam! - To je to!
Dobar posao, mali. Sada završimo ovu stvar.
Dobro, momci. Vraćamo se u formaciju. - Prijem, Makon.
Tulon, Francuska
Vatreni zid. Znaju da dolazimo. - Nikada neće biti lako.
Nisam prošao toliki put da ne pucam, momci. Hajde!
Nadao sam se da ćeš to reći. - Gordone, ti vodiš.
Vestbruk u sredinu, a ja ću ga slediti.
Ovde poniremo. Udarite ih jako, momci.
Pogođen sam! Pogođen sam! - Skloni se odatle, mali.
Vestbruk, moraš se izvući. Izvlačenje!
Ne!
Ne, Gordone, izlazi! Izvlačenje!
O, ne! Platićeš za ovo.
Stavite crne ovde s ostalima. Ovde je dobro.
Rekao sam ti da sam video još jedan padobran.
I vas su uhvatili?
Ko je to? - Poručnik Aleksander Džeferson.
Spustio se oko 30 milja odavde.
Izgleda da si u lošem stanju.
Ne, ne, ne...
Svaki put kad se pomaknem, onesvestim se.
Sigurno si ozledio vrat.
Da vidimo šta možemo uraditi.
Ko je to? Mislite da je to novi zapovednik?
Čuvar mi je rekao da nekoga šalju.
Čim su se naši momci iskrcali u Francusku stiglo je naređenje.
Sve zarobljeničke logore vodi SS.
Čini se da bi ih za to bilo potrebno puno njih.
Misliš da nas samo žele prestrašiti? - Pa, nadajmo se.
Pravila SS-a bi nas uvela u svet nevolja. - Da.
Moramo dovesti ljude u formu.
To neće izgledati dobro našem nemačkom domaćinu, zar ne?
Moramo ove momke pripremiti za borbu.
Ne zna se šta će te Švabe uraditi.
Svi treniramo, gradimo mišiće...
To je nešto što bi mogli primetiti.
Ali onaj skidač panja je rešenje.
Svima nam se sviđala ta stvar. To je težak posao.
Dobićemo snagu koja nam je potrebna za otpor.
Gornje rotacije.
Ako nekoliko meseci budemo dosedni, bićemo spremni za borbu.
A Nemci neće biti ništa mudriji.
Reći ćemo im da tražimo drva, spremamo zalihe za zimu.
Plus, dodatno drvo - dodatno oružje.
Sedite, poručniče!
Ovde imate lep sat.
Dulag Luft, tranzitni logor Frankfurt, Nemačka
Moram vam se zahvaliti. Ove su mi najdraže.
Olovku ću ipak zadržati.
Pa...
Kako stoje stvari u Sjedinjenim Državama?
Aleksander Džeferson, poručnik, 0819461.
Nemojmo biti tako formalni, Džef.
Osećam se kao da te već razumem.
Tvoj otac je više od 10 godina radio
u kompaniji 'Elijah MekKoj Manufacturing Company'.
Na sastavljanju mazalica vazdušnih kočnica.
Zarađivao je 17 $ mesečno.
Nije ni čudo što si krenuo na hemiju.
Mi Nemci jako cenimo naučnike. Iako sam siguran
da sigurno ima puno američkih laboratorija koje bi te zaposlile.
Kao čistača toaleta.
Pa, šta vam je bio cilj tog dana?
Ričard D. Makon, poručnik, 0821916.
Kako si ozledio vrat?
Imaš li bolove? - Poručnik, 0821916.
Volim džez.
Još se sećam poseta u 'Paradajz Valiju' u Detroitu.
To ti je sigurno poznato.
Aleksander Džeferson, poručnik, 0819461.
Koje je ono mesto u Los Anđelesu gde ste svi vi crnci prisiljeni da živite?
Da. To je Vots. Vots.
Poznata su mi ta mesta.
Zašto se borite za državu koja vas tako tretira?
Znate li neku drugu zemlju koja je bolja?
Znam koji su nedostaci moje zemlje.
I znam da se jako trudi da postane ono što kaže da treba biti.
I kad se vratim,
pomoći ću im da to urade puno brže.
Zezaš me? - Nadam se da ste im napravili pakao, momci.
Znate li ih? - Recite nam novosti!
Pogledaj! To su 'Crveni repovi'. - U kojoj ste pukovniji?
Kažem ti, ti tipovi su 'Crveni repovi'.
Ima li novosti?
Njima je mesto negde drugde! - Odakle si? - Odakle dolaziš?
Pao je leteći iznad Berlina.
Izgledam kao prokleti bogalj.
Izgledaš kao prokleti vojnik.
Šta mi radimo ovde? - Koliko su ih zarobili?
Hej, 'Crveni repovi'! Toliko puta ste nam spasili guzice.
Koju eskadrilu imate? - 332.
Tamo, da vam pomognem. Ja sam na severu.
Hvala. - Da. Idete sa nama. Smestićemo vas.
Šta imamo? - Hajde! Idemo! - Čoveče, šta je to?
Dođavola, Murf!
Poručnik Aleksander Džeferson, 332. lovačka eskadrila.
Poručnik Ričard D. Makon, 332.
Gospodo, dobro došli u Raj!
Nastavite, poručniče.
Dobro, gde smo stali?
Ne, ti deliš. - Upravo sam delio i dobio. - Dobro, dobro.
Da vidimo koliko ti još pljuga mogu uzeti, ha?
Hriste! Idemo!
Igraš li, Murf? - Ne. - Dobro, deli.
U zadnje vreme smo ti dali puno obaveza. Sve si to rešio.
Otišao si iznad i dalje, Kroz. - Cenim to, ser.
Zato dobijaš mesec dana odmora.
Mislite na odsustvo? - Od sutra.
Oprostite što pitam, ser, ali je li ovo moj izbor?
Jer nekako osećam kao da sam... - Slušaj, Krozbi.
Trebaš nam funkcionalan. Trebaš otići na pravi odmor.
Pravilan odmor i opuštanje. Previše si nam važan.
Je li to jasno? - Da, ser.
Možete li objasniti o čemu se radi? - Kao što sam objasnio
3 puta zadnjoj 3. ljudi sa kojima sam bio spojen,
ja sam prijatelj. Zovem već par dana.
Podčinjena Vestgejt mi je dala ovaj broj da je dobijem.
Kapetan Vestgejt nije dostupna, ser. - Kapetan?
Dobro, pa je li izašla na ručak? Hoće biti dugo odsutna?
Nemam slobodu da to kažem, ser. - Dobro, možete li joj samo reći...
Hoćete li joj reći da idem kući na odsustvo
i da će mi ovo biti zadnja poseta Londonu na neko vreme?
Preneću poruku, ser. - Hvala vam.
Tu je dvostruka bodljikava žica, stražarski toranj svakih 50 m.
I svuda psi. - Bekstvo odavde za mene ionako ne dolazi u obzir.
Dobro isplaniraj i ne moraš bežati.
Ne znam, Bob. - Kažem ti, moglo bi upaliti.
Čak i da nabavimo kamion, i kad bih poverovao,
čak i da angažujemo 1. od belaca da ga vozi...
Dvojicu. Moraju biti dvojica. Švabe uvek putuju u paru.
Dobro, dobro. Znači, imamo kamion...
Imamo 2 belca u nacističkim uniformama...
I dalje nam je trebalo 4 dana da ovde stignemo iz Frankfurta.
Da, a pola toga bilo je vozom. - Stvar je, gde ćemo natočiti gorivo?
Ne možemo samo stati u nekom logoru za zarobljenike i napuniti se.
Vozimo se dok se ne isprazni, a onda odatle pešačimo.
3 dana bi nas mogla dovesti do prijateljske teritorije.
Aleks je to zacrtao.
Šta misliš o njima? - Ne mislim ništa o njima.
Mislim da bismo možda trebali.
Devojka tvojih snova, ha?
Ne, nije moja.
Moja devojka iz snova je visoka 1,57m.
Širokih bokova. Koža kao u Lene Horn.
I u ovom trenutku, baš ovom trenutku, poručniče,
slatko ljubi u čelo zadnje učenike 5. razreda koji odlaze.
Nakon čega odmah bez šale ulazi u autobus broj 54.
I pravo u Marion Strit 650,
gde poslušno bdije i čeka kraj svog prozora
svog dragog. - Nadaj se.
Da, nadam se. Ovo...
Ovo je samo još 1. mokri san za Tarnera u 112.
Pa, samo se pobrini da ti plate u starom zlatu,
jer je ova pljuga sranje.
U svakom slučaju...
Moglo bi biti korisno u razgovoru o strategiji sa onim majorom.
Bakom.
Momak ti nije uputio ni 2. reči otkako si stigao.
Sad si njegov.
Vi ste leteli sa P-51?
P-39, P-40, P-47, P-51, AT-6.
AT-6. Vežbao sam u AT-6.
Ima jak okretni moment.
P-51 su puno glatkiji.
To je lak prelaz.
Znate, počeo sam sa željom da budem borbeni pilot.
Onda sam se na kraju zaljubio u velike ptice.
Da, ja pravim modele aviona otkad sam bio klinac.
Napravio sam svaki model, koji možeš zamisliti.
Ali moje remek-delo, znate, moje apsolutno remek-delo,
bio je Supermarin Spitfajer,
s dvostrukim plovcima od 2 stope i rasponom krila od 3 stope.
Sam sam napravio nacrt iz novinskih fotografija.
Ko bi rekao? - Da.
Šta to čitaš? - Priču o umetniku.
On žrtvuje sve kako bi sledio svoju strast.
Mesec i novčić
Ti si ovo nacrtao?
Da, ser.
Je li ovo u razmeri? - Manje-više.
Ali nema uzvišenja.
Znaš, dobro bi nam došla tvoja pomoć.
Moja?
Postoji grupa nas koja smišlja sledeće poteze, pravi scenarije.
Ne smemo biti lake mete.
Da, primetio sam uokolo nove i poboljšane likove.
Da, imam plan za to.
Šta biste želeli da uradim?
Ovo.
Treba nam pomoć u mapiranju područja kako bismo otišli odavde.
Onog prvog dana svi su momci gledali u vas.
Vi imate zadnju reč.
Zašto se niste bunili kad su nas smestili u osmicu?
Pa, recimo samo da sam barem znao da niste špijuni.
Nije li to gadno?
Gejl Kleven, major, 100. bombarderska grupa.
Svi me zovu Bak.
Poručnik Aleksander Džeferson, 332. lovačka grupa.
Možete me zvati Aleks.
Džon će vam pokazati. - Predaš papire, odmah uhvatiš za zglob.
Odvališ ga pravo u slepoočnicu.
Ovde ili ovde. I oborićete ga.
To je to, momci! Nagni, nagni! Centriraj ga!
Tako će vaš centar za gravitaciju dobiti više prednosti.
Nema sumnje. Jer će te krhotine uništiti celu stvar.
Rezanje neće učiniti nikakvu štetu. - Ići će pravo u vrat.
A onda ga gurnete napred i iščupate mu grkljan. Razumeli?
Poruka od dame da se nađete u hotelu, ser.
Dobro. Hvala vam. - Laku noć, ser.
Sandra.
Sandra?
Izađi ili ja ulazim.
Sandra!
'Oprosti, Kroz. Opet su me pozvali. Verovatno na bolje.
Pripadaš Žan, a još moramo dobiti rat.
Uvek ću se rado sećati našeg zajedničkog vremena.
Voli te Sandra.'
Kada krećeš?
Sutra ujutro.
4 nedelje u Njujorku.
Bože, kako ti zavidim. - Je li?
Znaš da sam rekao pukovniku Džefu da ne želim da odem?
Ovo će ti koristiti.
Šta bi to trebalo da znači?
Znači da mislim da će ti ovo koristiti.
Jesi li uzbuđen što ćeš videti Džin?
Mislim, šta ako nije isto?
Ništa nije isto, Kroz. Ništa.
Nikada i neće biti. - I to je istina.
'...predvođeni ruskim frontom Crvene armije.' - Isuse Hriste!
Rusi su prešli u Nemačku.
Istočna Pruska. - Koliko je to blizu, Bak?
Svetla se gase.
Blizu su.
Stvarno, stvarno blizu.
U sledećoj epizodi...
Tikvani su nam dali 30'. Onda marširamo.
Ne misliš valjda da bežiš? - Ne u ovoj ledenici.
Imate li ideju gde smo?
Nürnberg.
Sada smo u srcu njihove domovine, momci.
"Ko se bori protiv čudovišta treba paziti da ne postane čudovište."
Da, to nas je nateralo da radimo neke teške stvari.
Stvari za koje su ti ljudi sposobni... Shvatili su.
Ja sam za. Večeras bežimo.
Kreni! Odmah sam iza tebe. Ne pucaj! Idi, Bak! Odlazi odavde!
Prijevod i obrada: Osgiliath
Adaptirao na srpski: suadnovic