ÎN AFARA ROMEI 1 IUNIE 1944
În timp ce Forţa a Opta decola din Anglia,
Forța 15-a ataca din bazele din Italia.
Escadrila 99 de urmărire a participat la acest efort.
Erau cunoscuți ca aviatorii Tuskegee.
Bubble către Cap One. Aşteptăm instrucţiuni.
Direcţie?
Ţinta e la un minut şi şase secunde.
Pregătiți-vă pentru sosire. În formaţie. Întrerupeţi comunicaţiile.
Ne apropiem. Bombe lansate!
Șapte pe structură! Două pe vehicule!
Nouă lovituri directe.
DUPĂ CARTEA LUI DONALD L. MILLER
STĂPÂNII AERULUI
PARTEA A OPTA
500!
- Noapte bună, Hitler. - Tuskegee! 500 de misiuni!
Opt tone de sărutări din partea duetului de foc!
500 de misiuni pentru aviatorii Tuskegee.
- E motiv de sărbătoare, lt. - Căpitane.
Relaxează-te, Alex. Am venit să te felicit.
Excelent, ca întotdeauna.
Mulţumesc, dle.
Trebuie să te trimit la Curtea Marţială ca să bei berea aia?
Nu, domnule.
Ești un tip deștept, Alex.
Dar învaţă să te bucuri.
Da, dle. Dar...
Bravo, camarazi!
Tuskegee revin Tuskegee revin în luptă
Direct în cer
Tuskegee revin Tuskegee revin în luptă
BAZA RAMITELLI, ITALIA
Nu mă înțelegeţi greșit, căpitane, sunt foarte mândru de ce am realizat,
dar când trecem la lucruri serioase?
Umblă vorba că ne vom alătura grupului 332 în Europa.
- Într-adevăr? - Lucrăm la asta.
Grupul 96 va sosi în Foggia în câteva zile.
Noi vom survola Germania. Misiune de escortă. Munchen.
E prea mult pentru P-40.
Sosesc avioane noi. P-51.
Ai răbdare. Vom vedea.
Între timp, relaxează-te.
- Distrează-te. - Ştiu.
E greu când...
unii dintre băieții noștri sunt deja acolo.
Ai ajuns până aici. Nu fii aşa dur cu tine.
Toate la timpul lor.
Două baze, trei mingi, ratare.
Newhouser se pregăteşte. Cu efect!
O ratare a lui Keller, a doua ratare!
Era să-şi piardă echilibrul!
Gordon face câțiva pași înapoi...
- Bucky! - Spre bază...
E meciul secolului, Buck.
Eu și băieții ne întrebam care e scorul.
- Ești bine, maior? - Da. De ce n-aș fi?
Întrebam şi eu.
Întrebai? Sunt bine, dacă vrei să ştii.
Sunt aici de opt luni.
Închis, îngheţat, mâncând resturi.
Așteptăm să se întâmple ceva... şi nimic.
Ar putea fi mai rău. Am putea fi morți.
Vorbeşte în dreptul tău. Asta aș putea suporta.
Nu suport asta.
Ce aşteptăm?
Dacă vrem să se întâmple ceva, trebuie să acţionăm.
Ca britanicii? Să fii executat?
Trebuie să avem răbdare.
05:56 la 05:57, 3 iunie 1944.
Trei zile până la debarcare.
Ultimul minut de somn în 72 de ore.
Trebuie să bombardăm apărarea germană din Normandia
înainte de sosirea navelor pe coastă.
După care atacăm podurile, căile ferate și liniile de comunicații în interior.
Un total de circa 200 de misiuni, care au nevoie de planuri de zbor.
Douăzeci și patru de ore.
Prima noapte e înşelătoare, ţi se pare uşor.
La micul dejun, în a doua zi, atunci începe lupta.
Am încercat de mai multe ori s-o contactez pe Sandra.
Fără succes. Parcă dispăruse.
Actele.
Actele. Unde mergi?
La muncă, domnule.
32 de ore. După-amiaza celei de-a doua zi.
Cafeaua nu mai ajută.
Trebuie să dormi, Crosby.
După misiune.
- Nu să iei mai multe pastile. - Da, doctore.
- După. - Una la 12 ore, ai înţeles?
- M-ai auzit, Croz? - Am înţeles, Smokey.
Am înţeles.
60 de ore. Mintea începe să-ți joace feste.
Auzi asta, nu?
Ce?
Nu auzi? Tic-tac...
Exact când terminasem itinerariul unei misiuni,
au mai sosit alte cinci cereri.
Toate obiective prioritare.
Lipsa somnului, cafeaua, stimulantele, stresul, frica, disocierea,
practic, sunt un drog.
Vreau o poleială.
- Am verificat întreaga clădire. - Foarte bine.
Am primit informaţii dintr-o gară din Le Bec-Hellouin.
Jean o să-ţi explice misiunea. Pleci mâine.
64 de ore.
Încerci să supraviețuiești.
Suflare cu suflare, pas cu pas.
Crosby?
Crosby! Trebuie să dormi.
Nu, sunt bine. Trebuie doar...
- Du-te să dormi. E un ordin. Acum. - Nu pot, Jack.
- Crosby! - Sunt bine. Serios.
Mai am de făcut câteva...
Harry! La o parte.
Luaţi loc.
6 IUNIE 1944 ZIUA DEBARCĂRII
Pentru cei care nu-mi cunosc mutra, sunt noul comandant, col. Jeffrey.
Lt-col. Bennett a fost repartizat la 395,
dar deciziile lui rămân valabile.
Rosie.
Mulțumesc, dle colonel.
Băieți, dacă blocarea bazei
sau sunetul a câteva mii de avioane nu vă spune nimic,
invazia Europei e iminentă.
Un ultim sfat, dle?
Nu vreau s-aud, o să ne revedem.
Bine?
Decolaţi, faceţi-vă treaba, reveniţi
și voi o să fiţi experţii.
Fiecare zbor e o lecție.
Bine. Aşa.
Progresăm.
Aşa. Continuaţi să împingeţi.
E bine, Simmons, continuă.
Pare un lagăr de muncă, la cum vă mişcaţi.
Pământul e moale, vom avea lemne de foc.
Luaţi o pauză, hai la un meci.
Jucăm nişte baseball?
Joci, Murph?
Haide. Piei contra Oase. Ce ziceţi?
Pieile pot fi oaspeţii. De fapt, nu.
Nu, toţi suntem oaspeţi. Sunt două echipe oaspete.
Oasele încep primii de comun acord...
Ajută-ne sau gura.
- Taci dracu'! - Ce-i cu tine?
Ajută-ne sau dispari.
Ești noul rege al taberei şi eu îţi stau în cale?
Regele Cleven nu vrea să joace, vrea doar să muncească.
Îmi pare rău. Haide.
Nu, munceşte. Ai de terminat o treabă.
- Treci la treabă. - Ridică-te.
- Întoarce-te la muncă.
- Ridică-te, prostule. - Lasă-mă.
- Asta vrei?
Nu suporţi? Ce e? Nu suporţi...
Încetaţi.
În barăci!
- Ce se întâmplă? - În barăci!
Se pare că nemţii au primit vești proaste.
Au debarcat, nu?
Crezi?
Suntem în Europa de Vest. În sfârșit.
Poftiţi, domnilor.
Doamne. E frumoasă, Joe. Felicitări.
Mersi, Macon. Tatăl ei e de acord.
Ne căsătorim în curtea mătuşii când mă întorc.
Şi nouă luni mai târziu o să fii tată.
Exact. Aşa sper.
Arată-mi-o pe-a ta.
- Vrei să-mi vezi iubita? - Hai.
Bine, uite.
Sunt zece hectare de pini.
Lemn de calitate. Proprietarul a zis că mi-l păstrează.
Nu mai spune.
- 'Seara, căpitane. - Colonele Davis.
Pentru Munchen.
Nu beau pentru o misiune în care au murit oameni.
12 bombardiere de fiecare avion.
Într-o misiune de escortă? Ştiau că suntem depăşiţi.
Pierderea a doar câtorva bombardiere e o victorie.
Superiorii se aşteptau la mai rău.
Superiorii nu ştiu realitatea terenului.
Uită-te în jur, Lawrence. Vezi ce văd eu?
Văd nişte piloți mândri care au zburat în prima lor misiune deasupra Germaniei.
Care abia așteaptă s-o ia de la capăt.
Nişte bărbaţi departe de casă, care se simt în sfârșit americani.
Eu văd prea mulți sublocotenenți. Locotenenți.
Care au suficiente misiuni să fie deja căpitani, maiori.
Amândoi știm de ce n-o să fie niciodată.
Nu pot schimba vremea, colonele.
Putem doar să trasăm rute mai bune.
Pentru ceruri mai albastre.
Vizibilitate nelimitată.
Daniels!
Ne trebuie al patrulea jucător.
Fiecare pentru el?
Tu ce crezi?
- Nu credeam că te mai trezeşti. - La naiba.
Cât e ceasul?
07:30.
07:30?
La naiba, mai e timp.
Mai e timp! Unde sunt pantalonii?
Unde naiba-mi sunt pantalonii?
Mişcă-te!
E sâmbătă dimineaţa, Croz.
Dormi de trei zile.
Fir-ar.
Ce-am ratat?
Multe, Croz.
Am făcut trei ieşiri, dar în primele două n-am văzut nimic.
Apoi norii au dispărut.
Și...
Ceva nemaivăzut.
Sute de nave. Mii de soldaţi.
Pentru a treia oară în acea zi, am lovit poduri, gări de triaj,
centre de comunicaţii,
ca să-i împiedicăm pe nemţi să trimită întăriri.
Și partea cea mai bună?
Nu era un singur avion Luftwaffe în aer.
Cerul era al nostru.
Totul datorită traseelor tale, Harry.
Poveștile mele epice despre eroism nu-s pe placul tău, căpitane Marvel?
Doar...
Nu pot să cred c-am ratat asta.
Armata Roșie a traversat râul Vistula...
Unde e râul Vistula?
Râul Vistula?
Vistula, Vistula...
E aici.
- La... 700 km? - Nu, mai puţin.
Tot mi se pare departe.
Dar băieții noștri se apropie de Paris.
Coșmarul lui Hitler, un război pe două fronturi.
Cu noi la mijloc.
O să ne omoare înainte să ne dea drumul.
N-o să-i lăsăm.
Trebuie să facem mai multe arme, orice putem.
Mai există un alt scenariu.
Ne evacuează înainte de sosirea ruşilor, în Bavaria, de exemplu.
Prizonierii sunt o armă.
- Cum o s-o facă? - Aşa.
Trebuie să începem să ne pregătim.
Economisiţi raţiile, antrenaţi oamenii.
Important e să fim pregătiţi pentru toate cele trei scenarii.
Execuție în masă, marș forțat sau luptă deschisă.
Dumnezeule...
Dacă am putea relua coasta...
Domnilor, mergeți în Franța.
Atenţiune!
Luaţi loc.
Operațiunea Dragoon începe în trei zile.
Cu misiunea voastră.
Marsilia.
Saint-Tropez.
Toulon.
Trei puncte critice pentru debarcarea alor noştri.
Vom avea efectivele necesare să învingem, dacă și numai dacă,
le distrugem sistemele.
Radarele lor sunt instalate aici.
Le vom distruge pe toate cu atacuri agresive la sol.
- Da? - Dle, Toulon e la 750 km distanță.
1500 km dus-întors.
Autonomia P-51-urilor noastre e de 1.600 km.
Asta dacă nu ţinem cont
de coeficientul de rezistență, greutatea muniției,
ambele, variabile care vor consuma carburantul.
Să spunem că atingem o autonomie de 2.200 km,
dar cu mai multă greutate la bord.
Dacă aruncăm rezervoarele după atac, mai pierdem aproape o tonă,
dar tot ne mai rămân câteva sute de km.
Ai dreptate, locotenent Macon.
Nu există marjă de eroare.
Dar nu e imposibil.
Folosiţi fiecare picătură de carburant din rezervoare.
Încercaţi să aterizaţi în teritorii aliate.
Veţi primi acte de identitate.
Dacă nemții nu vă prind cum aterizaţi, veţi avea o nouă identitate.
Ca să vă integraţi în populaţie.
Să vedem cine reuşeşte...
Suntem aviatori tuskegee?
Da, domnule!
- Vom îndeplini misiunea? - Da, domnule!
Atunci, la treabă!
- Poftiţi, domnule. - Mersi, sergent.
- Nume? - Burrel. Aici.
Frontul de deplasează rapid peste munţi.
Ţine de sincronizare. O să reuşim.
E matematică.
Aruncaţi rezervoarele!
Recepţionat, locotenent Macon.
La naiba.
Lider către escadrilă. Menţineţi cursul.
Westbrook, am spus să arunci rezervoarele.
Nu cad.
Sunt aici, vom găsi o soluţie.
Nu te părăsim, puștiule.
Westbrook, dă-i cu forţă.
Fă ca mine.
Nu împingi destul de tare.
Împing!
Ca mine, bine?
Am reuşit!
E bine.
Bravo, puștiule. Să terminăm misiunea.
Revenim în formație.
Recepţionat, Macon.
TOULON, FRANŢA
- Foc antiaerian. Ne aşteaptă. - Normal.
N-am bătut atâta drum ca să nu trag.
- Mi-ai luat vorba din gură. - Gordon, te urmăm.
Westbrook la mijloc, eu în urma lui. Haide.
Fără milă.
Sunt lovit!
Sari, puștiule. Westbrook, sari. Sari!
Nu!
Nu, Gordon, sari!
O să regreţi!
Pune-i pe negri cu ceilalți. Aici e bine.
Ți-am spus că am mai văzut o paraşută.
V-au prins și pe voi?
Cine e?
Sublocotenent Alexander Jefferson.
Am căzut la 50 de km de aici.
Eşti rănit.
Nu.
Când mă mişc, leșin.
Probabil te-ai rănit la gât.
O să încercăm să te ajutăm.
Cine e? Noul comandant?
Mi-au spus că trimit pe cineva.
După debarcare, s-a dat ordinul.
SS a preluat toate lagărele de prizonieri.
O să aibă nevoie de oameni.
- Vor să ne sperie? - Să sperăm.
- Cu SS am dat de dracu'. - Da.
Trebuie să fim în formă.
Sigur nemţilor n-o să le placă.
Trebuie să fie pregătiţi de luptă.
Cine ştie ce-o să facă nemţii?
Dacă ne antrenăm împreună, facem mușchi, şi-ar putea da seama.
Extractorul de lemne e soluţia.
Am încercat deja.
E muncă grea. O să ne dea forţa să ne luptăm.
Schimbăm rotațiile.
Dacă ţinem ritmul câteva luni, vom fi pregătiți.
Și nemții n-o să-şi dea seama.
Le spunem că facem rezerve pentru iarnă.
Putem face arme din lemn.
Ia loc, locotenente.
Frumos ceas.
LAGĂR DE TRANZIT FRANKFURT, GERMANIA
Trebuie să-ți mulțumesc.
Sunt preferatele mele.
Păstrez pixul.
Ce mai face Unchiul Sam?
Alexander Jefferson, sublocotenent, 0819461.
Să nu fim atât de formali, Jeff.
Am impresia că te înțeleg deja.
Tatăl tău a lucrat peste zece ani la Elijah McCoy Manufacturing Company,
asamblând lubrificatoare.
Câștiga 17 dolari pe lună.
Nu-i de mirare că ai studiat chimia.
Noi, germanii, prețuim oamenii de știință.
Sunt sigur că ai putea găsi un loc de muncă într-un laborator.
Ca să cureţi toaletele.
Care era obiectivul vostru?
Richard D. Macon, sublocotenent, 0821916.
Cum te-ai rănit la gât?
Te doare?
Sublocotenent, 0821916.
Ador jazzul.
Îmi amintesc când am vizitat Paradise Valley în Detroit.
Sigur ştii cartierul.
Alexander Jefferson, sublocotenent, 0819461.
În ce loc din Los Angeles sunteţi obligaţi să trăiţi?
Da. Watts.
Cunosc genul ăla de locuri.
De ce lupți pentru o țară care te tratează așa?
Cunoști o țară mai bună?
Știu
defectele țării mele.
Şi ştiu că face tot posibilul să atingă idealul pe care-l apără.
Și când mă întorc,
o să-i ajut să grăbească procesul.
E o glumă?
- I-aţi făcut praf? - Îi cunoașteți?
Noutăți!
Sunt Red Tails. Din ce ​​regiment sunteți?
- Îți spun, sunt Red Tails. - Negri?
Ceva nou?
N-au ce căuta aici!
- De unde sunteţi? - De unde veniţi?
Din Berlin?
Arăt ca un schilod.
Arăți ca un soldat.
Ce faceţi aici?
Câți sunt?
Red Tails! Ne-aţi salvat de o mie de ori.
- Din ce grup sunteţi? - 332.
Veniţi cu mine, sunt în secţiunea nord.
- Mulțumesc. - Urmaţi-ne.
O să vă tratăm.
Ce ai?
- Hai. - Ce-i asta?
La naiba, Murph.
Sublt. Alexander Jefferson, grupul 332.
Sublocotenent Richard D. Macon, grupul 332.
Domnilor, bine ați venit în paradis.
Fă cărţile, locotenent.
Bine, unde rămăsesem?
E rândul tău.
- Eu am împărțit și am câștigat. - Bine.
Bine. Să văd câte ţigări vă mai iau.
- Joci, Murph? - Nu.
Fă cărţile.
Ţi-am cerut multe în ultimul timp. Te-ai descurcat bine.
Cu brio, Croz.
Mulţumesc, domnule.
Ai dreptul la o lună liberă.
De permisie?
De mâine.
- Scuzaţi-mă, dar sunt obligat? Simt... - Ascultă, Crosby.
Trebuie să fii operaţional.
Îţi trebuie o vacanță adevărată.
O perioadă de odihnă. Ești prea important pentru noi.
- E clar? - Da, dle.
Pot să ştiu despre ce e vorba?
După cum le-am explicat de trei ori ultimilor trei oameni cu care am vorbit,
sunt un prieten. Sun de câteva zile.
Subalternul Wesgate mi-a dat acest număr.
- Căpitanul Wesgate nu e disponibil. - Căpitan?
Ia prânzul? Revine curând?
- E confidenţial. - Îi puteţi spune...
Că mă duc acasă în permisie şi n-o să revin prea curând la Londra?
- O să-i transmit mesajul. - Mulțumesc.
Sârmă ghimpată, un turn de pază la 50 de metri şi câini peste tot.
- Nici nu mă gândesc să fug. - Poate nici nu va fi nevoie.
- Nu ştiu, Bob. - Ar putea merge.
Chiar dacă luăm camionul, și asta pot să cred,
chiar dacă recrutăm un alb să-l conducă...
Ne trebuie doi albi. Nemţii sunt câte doi.
Chiar cu un camion şi doi albi în uniforme naziste,
ne ia patru zile să ajungem la Frankfurt.
- Jumătate cu trenul. - Unde facem plinul?
Nu putem opri într-un lagăr.
Golim rezervorul şi mergem pe jos.
În trei zile ajungem în teritoriile aliate.
Alex a făcut o hartă.
Ce crezi despre ei?
Nu cred nimic.
Poate ar trebui.
Fata visurilor tale?
Nu, nu a mea.
Nu, fata mea de vis are 1.60 m,
şolduri voluptoase şi pielea ca Lena Horne.
În clipa asta, când vorbim,
îşi ia la revedere de la ultimii elevi din clasa a 5-a,
după care ia imediat autobuzul 54
spre 650 Marion Street,
unde mă aşteaptă la fereastră...
- pe mine. - Speri.
Da, sper.
Asta...
E doar un alt vis umed pentru prizonierul Turner în 112.
Vezi să te plătească în Old Golds. Ţigările astea sunt infecte.
În fine...
Ar fi bine să vorbim planul tactic cu maiorul.
Buck.
Nu ţi-a zis un cuvânt de când eşti aici.
Şi tu-i mănânci din palmă.
Ai zburat cu P-51?
P-39, P-40, P-47, P-51, AT-6.
AT-6. M-am antrenat pe AT-6.
Sunt puternice.
P-51-urile sunt mai docile.
Tranziția e ușoară.
La început, am vrut să fiu pilot de luptă.
Apoi m-am îndrăgostit de fortăreţe.
Construiesc machete de mic.
Toate modelele.
Dar capodopera mea, capodopera mea absolută,
a fost un Supermarine Spitfire
cu două flotoare de 60 de cm, cu o anvergură de 91 de cm.
Am făcut planul după fotografiile din ziar.
Nu mai spune.
Da.
Ce citeşti?
Povestea unui artist.
A sacrificat totul ca să-şi urmeze pasiunea.
Tu ai desenat asta?
Da, dle.
- E la scară? - Oarecum.
Fără altitudine.
Știi, ne-ai putea fi de mare ajutor.
"Ne-ai?"
Câţiva dintre noi se pregătesc pentru posibile scenarii.
Nu putem aştepta aici să murim.
Da, au pus nişte gorile ca gărzi.
Ştiu cum să-i evit.
Ce vrei să fac?
Asta.
Avem nevoie de ajutor să cartografiem zona.
Când am sosit, păreai să fii şef.
Ai ultimul cuvânt.
De ce nu te-a iritat sosirea noastră?
Să spunem că știam că nu sunteți spioni.
Ce ironie, nu?
Gale Cleven, maior, grup 100 Bombardiere. Mi se spune Buck.
Sublt. Alexander Jefferson, grupul 332.
Poți să-mi spui Alex.
John o să vă arate.
Daţi documentele, prindeți încheietura.
Lovitură la tâmplă.
Aici sau aici şi cad imediat.
Asta e, băieți. Înclinați-l. Centrați-l.
Găsiţi centrul de greutate.
Aşchiile vor face treaba. Nu e suficient doar să-l tai.
Îl puneţi la carotidă şi-i tăiaţi gâtul. Aţi înţeles?
O doamnă vrea să vă vadă la hotel.
- Bine. Mulțumesc. - Noapte bună, dle.
Sandra.
Sandra?
Ieși sau intru eu.
Sandra.
Îmi pare rău, Croz, am fost chemată iar.
Probabil e mai bine.
Locul tău e lângă Jean și avem un război de câștigat.
Îmi voi aminti mereu cu drag de timpul petrecut împreună.
Cu dragoste, Sandra.
Când pleci?
Mâine dimineață.
Patru săptămâni în New York.
- Cât te invidiez. - Da?
I-am spus colonelului Jeffrey că vreau să rămân.
O să-ţi prindă bine.
Ce vrea să însemne asta?
Cred că o să-ţi prindă bine.
Aştepţi s-o vezi pe Jean?
Dacă nu e la fel?
Nimic nu mai e la fel, Croz.
Nimic.
- N-o să mai fie. - Că bine zici.
Mulțumesc.
...conduşi de Armata Roșie.
Doamne.
Rușii au intrat în Germania.
Prusia Orientală.
Sunt aproape?
Stingerea.
Sunt aproape.
Foarte aproape.
ÎN EPISODUL URMĂTOR
Marş forţat în 30 de minute.
- Vrei să evadezi? - Nu pe gerul ăsta.
Ştiţi unde suntem?
Nürnberg.
Suntem în inima patriei lor.
„Cine se luptă cu monștrii trebuie să aibă grijă să nu devină unul”.
Ne-au forţat să facem lucruri dificile.
Văzând ororile pe care le comit, au meritat-o.
Diseară evadăm.
Du-te, vin şi eu imediat.
Nu trage. Fugi, Buck. Pleacă!
Traducerea şi adaptarea: jarvis