TELERGMA, ALŽYRAS 1943 M. RUGPJŪČIO 20 D.
Žinok, kad nuolat apie tave galvoju –
vos praplėšęs ryte akis ir iki padedu galvą vakare.
Bet net ir tuomet tu ateini mano sapnuose.
Esi ir visuomet liksi mano vienintelė mergina.
Tikiuosi.
Rėgensburgo-Šveinfurto misija
buvo didžiausias ir daugiausiai atsiėjęs ligšiolinis mūšis.
Praradome Bidiką, Kleitorą, Van Nojų bei jų įgulų narius.
Nežinojome, kas žuvo, kas buvo paimtas į nelaisvę.
12-osios Oro pajėgos.
Geriau vėliau negu niekada, ką?
Geriau tegul turi šalto alaus vyručiams.
Nesitikėk.
Ką gi, bičiuliai, paskubėkim.
Taip. Susirinkit daiktus, vyručiai.
Skrisim namo.
Dabar.
Drąsa kare reiškėsi įvairiai.
Sąjungininkų oro karininkas seržantas Viljamas Kvinas sėkmingai pasiekė žemę
ir nelaisvės galėjo išvengti tik…
FLANDERSAS, BELGIJA
…padedamas užsienio draugų.
Pričiupti padedantys nusileidusiems kariams,
būtų arba įmesti į koncentracijos stovyklą,
arba sušaudyti.
Rizika buvo didžiulė.
Pasėdėk čia. Aš tuoj grįšiu.
Beili.
Tu gyvas.
Dar kam nors pavyko?
Esi pirmas pažįstamas veidas, kurį pamačiau.
Kas jis?
Čia Bobas.
Primink, iš kurios tu grupės?
306-osios.
- Šaulys? - Taip.
Jūs tai tikrai užjudinot širšių lizdą.
Jie mus pasitiko tokie įsiutę, kaip dar nebuvau matęs.
Mes irgi gavom.
Ir?
Nuo vakar geriu iš lovio.
O tu?
Kas nutiko Mažyliui? Kitiems?
Tu. Ateik.
Koks tavo vardas?
Seržantas Viljamas Kvinas.
Serijos nr. 6391477.
Užrašyk savo atsakymus.
Kokia buvo jūsų misija?
Subombarduoti „Messerschmitt“ gamyklą.
Pareigos?
Radistas.
Užrašyk savo atsakymus.
Mėgsti beisbolą?
Taip.
Kur žaidė Beibas Rutas prieš „Dodgers“?
Beibas Rutas nežaidė už „Dodgers“.
Jis žaidė už „Yankees“.
O prieš tai jis žaidė „Red Sox“ komandoje.
Kokia statula stovi Trafalgaro aikštėje?
Nežinau, kur ji yra, pone.
Nesi buvęs Londone?
Mes bazuojamės Rytų Anglijoje.
Kad nuvažiuotum į Londoną, reikia dviejų laisvadienių.
Nesu tiek turėjęs.
Lapo viršuje užrašyk šios dienos datą.
1943 M. RUGPJŪČIO 18 D.
Koks jūsų nacionalinis himnas?
„Žvaigždėta vėliava“.
Gali padainuoti?
O, sakyk, ar gali matyt
Ankstyvosios aušros šviesoje
Tai, ką mes pagerbėm per paskutines vakarykštes sutemas
Ko plačias juostas Ir ryškias žvaigždes…
Manęs taip nepurtė nuo socialinių mokslų studijų laikų.
Nė nesakyk. Galvojau, nepraslysiu.
Bobai, turi ugnies?
Taip. Duotum cigaretę?
Ne!
Kodėl tą padarei?
Jis buvo šnipas.
Ne, kalbėjau su juo visą valandą. Taip?
Kvinai? Tu su juo kalbėjai. Jis buvo amerikietis.
Vokietis. Jie išbandė daug būdų infiltruotis į mūsų tinklą,
bet mes juos visad pričiumpam.
Galbūt suklydote.
Mes neklystame.
PAGAL DONALDO MILERIO KNYGĄ
KETVIRTA DALIS
25 buvo magiškas skaičius.
Jei išgyvendavai 25 misijas,
tave išsiųsdavo namo ir liepdavo viską papasakoti kitiems.
Kaip sureaguos vyručiai, jei Dajui nepavyks?
Bus surengtas arba siautulingas vakarėlis, arba šermenys.
1943 m. rudenį
kapitonas Glenas Dajus ir jo įgula atvyko pirmieji.
1943 M. RUGSĖJIS
- Vyručiai. - Majore.
Majore.
Tomi, atėjai pažiūrėti.
Tie vyručiai saugo tave nuo bėdų?
Na, jie pridaro man bėdų, Džonai.
Neabejoju.
Bili, Semi, tai dabar dirbat su tais banditais?
- Nebent duosit man kito darbo. - Ateik dirbti pas mus.
- Mielai. - Žinoma.
Jie nekantrauja padirbėti.
Lil, nesijaudink dėl Dajaus. 25-ios misijos. Jis netrukus grįš.
Ačiū, Džonai.
Iki, vyručiai.
Sveiki, majore.
Sveiki.
Kaip nužengę iš karo obligacijų reklaminio plakato. Labai gražu.
Ir jaučiamės tarsi iš plakato.
- Sveiki. - Ponai.
Mums svarbu tą girdėti, majore.
- Kaip sekasi, Baki? - Džekai. Kaip sekasi?
- Saulė. Nėra kuo skųstis. - Krosi.
- Majore. - Ei, pažvelkit.
- Ten Dajus. - Štai ir jis.
25-oji misija!
Važiuosi namo!
Dvidešimt penkta!
Važiuosi namo, bjaurybe tu!
Jis pavogė tavo manevrą.
Jis pavogė tavo merginą.
SU SĖKMINGA 25-ĄJA MISIJA
Nori pas vyrukus? Eime.
Štai ir jis.
Puikiai leidi laiką.
Saugokis moters.
O, ne. Aš einu į tą pusę.
- Na jau, Baki. Per daug. - Per daug?
- Jo mama numirė. - Štai ir jis.
Mūsų nuosavas Čarlis Robertsonas.
Čarlis? Kas tas Čarlis?
1922 m. „White Sox“ su „Tigers“. Be atbėgimų, atmušimų, klaidų.
Taip, niekas nesitikėjo, kad jis gerai sužais.
Iki šiol.
Pabūsi namuose prieš Floridą?
Taip. Tris dienas.
Taip, gal nueisiu pamedžioti su tėvuku, leisiu mamai mane apšokinėti.
Tada aplankysiu kelias bazes,
kad įrodyčiau, jog įmanoma sudalyvauti 25-iose misijose.
Taip, per plauką.
Mūsų tiek ir telikę, tiesa?
Dvylika įgulų iš…
35-ių, kurios atskrido iš Grenlandijos.
Taip.
Labai dėl tavęs džiaugiamės, Dajau.
Taip. Tikrai. Labai džiaugiamės. Labai.
Už bičiulius, kurių čia šįvakar nėra, bet turėtų būti.
- Išgerkim. - Taip.
Taip, už juos.
Ponai, pažiūrėsiu, kaip laikosi vyručiai,
kad neprisilinksmintų per daug be manęs.
- Čarlis Robertsonas. - Ką jis ten daro?
Vienam pavyko.
Nespoksok.
- Nespoksau. - Spoksai.
Tu tą padarei? Ne.
Ir jūsų tai nejaudina?
Manęs tai ne.
- Tai – Nešas. Nešas yra Nešas. - Ne, kalbu ne apie tai.
Kalbu apie siautulingą džiūgavimą, kad viena įgula negrįš namo karstuose.
Kodėl? Kodėl nuolat taip kalbi?
Tik pažvelkit, kas atėjo.
Saugokitės, bičiuliai. Ateina šokėjėlis.
Gerai.
Ne, nedrąsink jo. Jis išgąsdins visas damas.
Gražūs judesiukai.
Ponai, ką praleidau?
Aš nužiūrinėju mergas, o Papis stengiasi suknisti nuotaiką.
- Kitaip tariant, nieko. - Sugadinti.
Nuotaiką. Norėjai pasakyti „sugadinti“.
Ne. Tik sakiau, kad tai – blogas ženklas mums.
Laukinis vakarėlis, nes vienai įgulai pavyko tą padaryti?
Visi pilotai taip daro.
- Supranti, kad jie žino, ką darai? - Tikiuosi, kad žino.
- Bičiuliai? - Ačiū.
- Ponai. - Majore Iganai.
Majore Klivenai.
Rozentalis. Nešas.
Teisingai.
Antrieji pilotai Spacas ir Luisas?
- Spysas. Pone. - Spysas.
Luisas, pone. Bet visi mane vadina Papiu.
- Ką gi. - Jūs…
Prieš karą buvote pilotai?
- Dirbau advokatu, pone. - Advokatu?
- Dirbau… - Kur išmokai pilotuoti B-17?
Larede. 9 mėn. 12 val. per dieną.
Šaudymo pratybose. Kaip ir ltn. Nešas.
Vyručiai, žinokit, mes daug
apie jus girdėjom.
Turite galvoje apatinius, pone?
Nesupratau.
Mes pagarsėjome tuo, kad skraidome su apatiniais.
Visi?
Taip, pone.
Tuo šiais laikais užsiima jaunimas?
Teksase lėktuve būna taip karšta,
kad ant valdymo skydelio galima išsikepti kiaušinį.
Tikrai? Nebuvome girdėję apie apatinius,
bet girdėjome, jog esat šaunūs pilotai.
Džiaugiamės, kad galime kariauti, pone.
Ne vieną mėnesį prašėme, kad mus išsiųstų.
Dabar, kai jau esame čia, jaučiame, kad galime kažką nuveikti.
Taip, ir nuveiksite.
- Pasilinksminkite. - Taip, pone.
- O varge. Kodėl jis apie tai prasitarė? - Ir ką sau galvojau,
pasakodamas apie apatinius…
- Viskas gerai. - Melskitės, bičiuliai. Einu.
Leitenantas Herbertas Nešas.
Elena.
Kaip Elena iš Trojos.
Negaliu patikėti, jog atsibeldei per pusę pasaulio
padavinėti kavą ir spurgas.
Norėjau padėti, ir štai kur patekau.
Nepasisekė.
Taip, aš nesiskundžiu.
Spėju, taip žiūri į visus vyrukus, kurie nori pusryčių.
Galbūt mano gražus veidelis bus paskutinis, kurį jie matys.
Ir kaip turėčiau atskirti?
Ką atskirti?
Ar tau manęs gaila, ar nori mane pabučiuoti?
- Tau tikrai patinka jos šypsena, Bakai. - Majore Iganai. Majore Klivenai.
Girdėjau, dalyvavote jau 20-yje misijų.
Panašiai.
Jo laukia 21-oji.
Turit patarimų?
Stenkis nežūti.
Bent 11-a misijų.
Taip, pone. Kas tuomet nutiks?
Tuomet tikimybė persisvers.
Arba ne. Supranti?
Ačiū, majore. Majore.
- Gero tau vakaro. - Jums irgi.
Tie visi nauji veidai…
Jei nukrisim, jie mūsų neprisimins. Tarsi mūsų nė nebūtų buvę, Bakai.
O ar svarbu?
Turbūt ne.
Mano vyručiai.
Plk. Hardingai.
Paklausykit.
Pokalbis su Doku Stoveriu man ką tik sugadino nuotaiką.
Taigi, jis galvoja, kad jūs, bailiai, nekantraujat kariauti.
Ne, pone.
Pasakiau jam, kad karas yra karas,
ir kuo ilgiau žmogus kariauja, tuo labiau karas jį paveikia.
Ir taip yra jau nuo tų laikų, kai pirmasis urvinis žmogus
pagriebė kuoką ir ėmė vaikytis kitą.
Ar urviniai žmonės ėjo pas psichiatrus?
- Ne. - Kiek žinau, ne, pone.
Tai jau tikrai nėjo.
Tereikia, kad jūs, kareiviai, būtumėt pasiruošę ir galėtumėt kovoti.
Ką darysite laisvu metu…
- Man patinka jūsų stilius, pone. - Taip, pone.
Tokių mūšių ore nebuvo nuo urvinių laikų, pone.
Žinoma ne, Redai. Kiekvienas karas atneša kažką naujo.
Kas, po velnių, buvo atsakingas už dekoracijas?
Aš sukviečiau komitetą, pone.
Tas prakeiktas lėktuvas atrodo tarsi kristų.
Atleiskit juos. Komiteto narius.
Kitą kartą nesivarginsiu.
Nagi, ateikit. Ateikit čia. Noriu kai ką pasakyti.
Ar žinot, kuo galėtume šįvakar užbaigti?
Prikraukime į vieną iš savo lėktuvų tiek 226 kg bombų, kiek jis atlaikys,
ir nušluokime Hitlerio slėptuvę.
Neabejoju, Redas su Burbulu išsiaiškintų, kur slepiasi tas ūsuotas šūdžius.
Taip, pone.
Kas dabar nori kariauti?
Kas?
Jūs.
Ne, jūs. Pone.
Vienišos paukštytės.
Nagi, vyručiai. Nesnauskim.
- Paukštytės. - Įsakymas yra įsakymas.
- Pirmyn, vyručiai. - Ei, Tate.
Juk neatsispirsi.
- Laukia sveikinimai. - Žinai, kad neatsispirsi.
Tau reikia pertraukos.
Manau, pulkininkas galėtų parūpinti tau laisvą savaitgalį.
Turėtum ir tu važiuoti.
Į Londoną. Pasilinksmintume, Bakai. Paoštume mieste.
Taip, gal kitą kartą.
Ateik, Kotlete.
Nori pašokti?
Pasakysiu Mardžei, Bakai.
Išvykdamas į karą įsivaizdavau, jog gali nutikti daug dalykų,
bet tikrai nesitikėjau praleisti mėnesį Belgijos fermoje.
Iššokusių lakūnų yra daugiau nei žmonių, kuriems galime patikėti juos išvesti.
Taip, žinau. Man pasisekė.
Jam pasisekė labiau.
Eime!
Eikš, Romeo.
Ei, brolau.
Gal nutuoki, kur mus veda? Turi minčių?
Nežinau. Spėčiau, jog per Prancūziją į Ispaniją.
Taip, įdomu.
Kažin, ar dar kada nors pamatysime kitus vyrukus.
Iš to, kaip nukrito „Alice“, abejoju.
Bet Hintonas išsigelbėjo.
Taip. Taip, žinoma. Neabejoju, kad Mažylis išsigelbėjo.
Tyliau.
Sveiki.
Bonjour.
Ji – jūsų dukra?
Mišu yra jūsų vedlė.
Ji – paauglė.
Ji – jūsų vedlė, ir jūs darysite tai, ką ji lieps.
Ką ji pasakė?
Nežinau.
Duok jį man.
Ką?
Nagi. Nebūtina.
Jei vokiečiai jį suras,
kaip manai, ką padarys Luisai ir jos šeimai?
Kankins, kol prakalbins.
O kai išgaus vardus, kurių jiems reikia, nušaus juos.
O tuomet suras kitą ir padarys tą patį.
Tarsi ardytum megztinį.
Aš ne…
Atsiprašau.
Kvailai pasielgiau.
Ką tai reiškia?
Per karą…
kvailai elgtis reiškia mirti.
LONDONAS, ANGLIJA 1943 M. SPALIO 8 D.
KAVINĖ – VARŠUVA – RESTORANAS
Na zdro… Na zdrowie.
- Na zdrowie. - Na zdrowie.
- Na zdrowie. Taip. - Na zdrowie.
Taigi, kaip atsidūrei Londone?
Šiuo gėrimu perki lengvą pokalbį, ne liūdną istoriją.
Nežinojau, kad apskritai kažką perku.
Tai nemėgini įsitempti mane į lovą?
Taip toli į priekį dar negalvojau.
Manau, jei nori nusipirkti,
keliauk į Pikadilį.
Neverta trenktis į Hamersmitą.
Tai štai kur aš?
Oro pajėgų majoras, ne navigatorius.
Ne, pilotas.
Žinai, kaip galima atskirti, kad žmogus – pilotas?
Kaip?
Jis pats tau pasakys.
Mano vyras – pilotas.
Tai tu ištekėjusi?
- Seniai esi kareivis? - Buvau dar prieš karą.
- Kiek laiko gyveni ne Lenkijoje? - Nuo tada, kai atėjo vokiečiai.
Taip, mačiau apžvalgas.
Todėl ir prisijungiau. Dar prieš Perl Harborą.
Amerikiečių didvyris.
Gal troškau nuotykių.
Kur tavo vyras?
Kai kurie pilotai trokšta kovoti.
Jis liko.
Norėjo būti didvyriu kaip tu.
Pernai suradau žmogų iš jo eskadrilės.
Jis pasakė, jog Pavelą sužeidė Silezijoje pačią pirmą savaitę.
Tad jis arba karo belaisvis, arba pūva kokiam bulvių lauke.
Galbūt dabar geriame jo dvasią.
Nori nusitempti mane į lovą?
Pirmiausia pašokdink.
Dar niekad neteko būti kitoje bombų reikalo pusėje.
Reikalas. Įdomus žodis mirčiai apibrėžti.
Daug jų numečiau.
Turbūt daug žmonių nužudžiau.
Na ir darbas.
Ar tave graužia sąžinė?
Nesijaudink. Vokiečiai nusipelnė visų iki vienos tavo bombų.
Vieni tiki, kad yra skirtumas tarp karo ir beprasmio žudymo.
Jie netiki.
Kuo tu tiki?
Tikiu tuo, kad turime būti tokie pat negailestingi, kokie buvo jie mano šaliai.
Taip būtų sąžininga.
Taip, bet…
jei būtų pusiausvyra,
mano likimas jau seniai būtų nulemtas.
Pusiausvyros nėra.
Tik vienas įvykis po kito.
Blogiukai išgyvena.
Nekaltieji žūsta.
Bet, žinai, ką?
Kuo arčiau mirties esi, tuo gyvesnis jautiesi.
Kiekviena sekundė – mažytė mirtis.
Galvojau, kad tai aš imu dramatizuoti išgėręs.
Pasimatysim viršuje, Bakai.
- Įvykdysim dar vieną misiją. - Taip.
- Sėkmės, bičiuli. - Aha.
Nori spurgos?
Ne.
- Ačiū. - Ji karšta. Atsargiai.
- Labas. - Labas.
- Pageidautumėt kavos, leitenante? - Prašyčiau.
- Ilgėsiesi manęs? - Tas ateinančias 4 valandas?
Ši misija truks ilgiau.
Ir kaip ištversiu?
Kas?
Galvoju, kad tavo gražus veidelis gali būt paskutinis, kurį matysiu.
Nekalbėk taip.
Ir gražesnio tikrai nebus.
Pasimatysim.
Būtinai.
- Mūsų Adonis. - Liaukis.
Ne.
Mūsų pirmasis bandymas subombarduoti Brėmeną baigėsi nesėkme.
Bet dabar atrodė, jog tai nutiko labai seniai.
Buvome pasiruošę vėl smogti toms povandeninių laivų bazėms.
O labiausiai – majoras Klivenas.
Galiu?
Ne.
Tai šūdas.
Majore, pone, turime problemų su antrojo variklio starteriu.
Jis numuša srovę užvedimo metu.
Manau, tereikia sutvarkyti kištukus.
Sutvarkysiu, kol būsit tempiami.
Tris variklius?
Man pavyks, pone.
Beprotybė. Tu ką, stovėsi ant rato?
Pamėgink.
Taip, pone.
Nežinau, Bakai.
Taisyti starterį aikštelėje, taip, tai – vienas dalykas.
Bet judant?
Jei Lemonsas sako, kad sutvarkys, tai sutvarkys.
Tikėk.
Taip, taip.
Kaip einasi, Lemonsai?
Turime vesti visą eskadrilę.
Tuojau, majore. Sukuosi kaip galiu.
Liko du lėktuvai, Bakai.
Prieš mus – du lėktuvai.
Taip, pone.
Taip, liko vienas, Bakai. Dabar arba niekada.
- Liko vienas, Lemonsai. - Galime pavėlinti misiją, Bakai.
- Galėtume sustoti dešinėje pusėje. - Mes – pirmieji.
- Jau tuoj, majore.
Nagi, Lemonsai. Nagi. Eime.
Greičiau, greičiau.
Turėtų būt gerai.
Nagi.
Taip.
Ką gi.
Pričiupkit juos.
Demarkai, pripažink. Tu klydai.
Gerai jau, klydau. Kylam.
Taip, „Baby“!
Greičiau.
Taip!
Greičiau, greičiau.
Nagi. Pirmyn! Tau pavyks, „Baby“.
PARYŽIUS, PRANCŪZIJA
Netrukus atvyksime į bazę, tad ten bus daug vokiečių.
Darykit tą patį, ką aš.
Jei aš išsitrauksiu savo dokumentus, jūs irgi išsitraukite.
Jei aš pažvelgsiu į laikrodį, jūs irgi pažvelkite.
Darykite tą patį ir nekalbėkite.
Gerai?
Mums irgi eiti?
Ne, einu pasysioti.
Dabar?
Taip.
Puiku.
Manai, mus išskirs?
Nežinau, Beili.
Noriu… Noriu kai ko tavęs paklausti, Kvinai.
Mane tai graužia.
Apie avariją.
- Ar Mažylis… - Beili, aš…
Ar jis žuvo?
Negalėjau jo ištraukti.
Durelės užsikirto.
Tikrai labai stengiausi.
Palikau jį.
Mažylis.
Aš mėginau.
Nežinau.
Būčiau pasielgęs taip pat.
Bilietus, prašyčiau.
Ir prašome paruošti dokumentus patikrinimui stotyje.
Ne, pone, juos parodysite stotyje.
Bilietus, prašyčiau.
Minutėlę, pone.
Atsiprašysiu.
- Sveiki, pone. - Laba diena, panele. Bilietą, prašyčiau.
- Štai. - Ačiū.
Bilietą, pone!
Pone, pone. Parodykite bilietą.
Jie – kurti. Jie jūsų negirdi.
Paieškokite kišenėse!
Kas jums negerai? Sakau, kad jie negirdi. Jis nesupranta.
- Tai kodėl pabėgo? - Išsigando. Pats pagalvokit.
Palauk.
Stok.
Sustok.
Lėtai apsisuk ir ramiai nueik atgal į kajutę.
Aišku?
Turi bilietą?
Taip.
Išimk jį.
Suradai bilietą?
- Pone. - Taip, panele?
Pone! Kažkas pavogė šios vargšelės lagaminą.
Taip, taip. Minutėlę.
Sėsk ir nusiramink.
Ir jūs nieko nedarysit?
Ramiai. Labai gerai.
Ten. Vagis! Pamatysit. Raudonplaukis.
Daugiau taip nedaryk.
Aišku?
Tu čia visą laiką buvai?
Čia Manon.
Mūsų laukia ilgas kelias.
Nugabensime jus į Ispaniją, o iš ten – namo į Angliją.
Bet privalote išlikti ramūs.
Jei sugalvosi dar ką nors panašaus, aš tave atjungsiu.
Prisuk taip, kad atsuktų ir rankomis.
Išeikite iš aikštelės.
O Dieve. Po galais!
Pasiruoškite, vyručiai.
Išeikite iš aikštelės.
Eime, vyručiai. Metas.
11, 12.
- 13. - 13.
Trylika.
Kur tu, Bakai?
- Viskas, - Viskas, pone.
Buvo 24 lėktuvai.
Trylika sugrįžo.
Trys grįžo dėl mechaninių gedimų.
Tad praradome aštuonis.
80 vyrų.
- Pone. - Papildymas.
Kidas ir Bleiklis.
Dar Demarkas ir Bakas Klivenas.
Pone.
Leitenantas Krosbis?
Apgailestauju, sūnau.
Prakeiktas Brėmenas.
Bakas.
Kas negerai?
Jie negrįš.
Kas prižiūrės Kotletą?
Leiskite man padėti, daktare.
„Rosie's Riveters“. 418-oji.
- Prašau. - Ačiū.
- Visi sveiki? - Gera jus matyti.
- Išgerkite kavos. - Kava – toje pusėje.
Labas.
Eime.
Atrodė, kad skrendame pro akliną artilerijos sieną.
- Tęsk. - Juos puolė 190-as.
Abu lėktuvai sprogo.
Kokios buvo sąlygos? Matėte taikinį?
- Ne, praskridome. - Eskadrilės vadas nukrito.
Ar kas nors iššoko? Matėte parašiutų?
Mačiau tik keturis parašiutus. Viskas.
Aišku.
Tai kaip likai vienas?
Kilo sumaištis, kai nukrito vadovaujantis 350-ajai.
„Our Baby“ su Baku Klivenu ir Demarku.
Visas pirmas segmentas.
Ir Nešas su Spysu.
Nemačiau parašiutų.
Atnešiu dar.
Minutėlę, Papi.
Elena.
Taip?
Šiandien ten užvirė tikras pragaras.
Leitenantas Nešas žuvo.
Apgailestauju.
- Krenkai. - Labas.
Matei, kas nutiko Bleiklio ir Krosio lėktuvui?
Kada? Kur? Kiek parašiutų?
Ne, jie iškrito iš rikiuotės kažkur virš pradinio taško.
O Bakas?
Kas pasakys Iganui?
Labas rytas.
Rytas? Jau po dvylikos.
Tau pagirios.
Man skauda galvą.
Tai pagirios.
Čia vaistai.
Turiu eiti.
Turi reikalų?
Negalvokime, kad čia buvo kažkas daugiau.
Buvo velnioniškai gerai. Daugiau būtų sunku išspausti.
Klausyk, šiandien eisiu į miestą, gersiu.
Gerai leisiu laiką.
Norėčiau tą daryti su tavimi.
Mano širdis neatlaikys dar vieno piloto bulvių lauke.
Žinau, kad mane supranti…
meiluti.
Atsiprašau, ponia. Gal žinot, kur galėčiau nusipirkti laikraštį?
Štai ten. Už kampo.
Dieve mano.
Parodykit ją. Dieve, prašau.
- Ačiū. - Parodykit ją man.
Leiskit pažiūrėti! Ji negyva? Ne, gyva!
Ar ji… Pasakykit… Ji mirė?
Ar… Ne, nemirė!
„DAILY HERALD“ AŠTUNTOJI GRUPĖ NUŠLAVĖ BRĖMENĄ
Norėčiau vieno.
- Grąžą pasilik. - Ačiū.
NETEKOME 30 BOMBONEŠIŲ NACIŲ POVANDENINIŲ LAIVŲ BAZĖ SUNAIKINTA
Nortfolkas 7322, prašyčiau.
- Boumanas klauso. - Redai, čia Iganas.
Kaip vakar sužaidėt?
Ne taip gerai, kaip tikėjomės.
Ar Bakas pateko į startinę sudėtį?
Taip.
Ar gerai sužaidė?
Krito kaip tikras didvyris, Džonai.
Kas dar?
Daugelis iš startinės sudėties.
Rytoj žaisim?
Taip.
Ką gi, perduok treneriui, kad rytoj pavarysim.
Ir, Redai…
Aš padavinėsiu kamuolius.
KITOJE SERIJOJE
Nėra ko stebėtis, ponai.
Galit patys susiprasti, kodėl anksti grįžau.
Dar viena misija.
Taikinys – į rytus nuo miesto centro.
Toje katedroje bus daug žmonių.
Dar niekad taikinys nebuvo
- taip arti miesto centro. - Jėzau Marija, Krenkai.
Tai – karas. Jame bombarduojama.
Gavau vakar. Bet jis skris.
Dabar jau geriau jaučiuosi.
Naikintuvai 12.00 val.
Jėzau.
Pirmas variklis nebeveikia.
Jėzau, ketvirtas variklis nebeveikia!
Teks iššokti.
Ar žinot, kur nusileido mano grupė?
Kur mūsų vyrai, Čikai?
Išvertė Akvilė Katilienė