Detta har hänt...
Om profetian går i uppfyllelse, kommer ni alla att falla.
En för en väns hand, en för en fiendes och en för familjen.
Jag misstänker att Niklaus är med din syster.
Vart du än går, följer Aurora efter.
Jag visste att du skulle hitta mig. Hej, min älskade.
Jag är här av samma anledning som Lucien och Tristan.
För att skydda min mästare. Var i helvete är Rebekah?
Jag ska utnyttja den här kroppens fördelar medan jag försöker få tillbaka Kol.
Och vem vet...
Min kille skuggade Tristan, han gick till en lagerlokal.
Och gissa vem som just köpte den lagerlokalen.
En viss Lucien Castle.
De har samarbetat hela tiden.
I fel händer kan det här förstöra staden.
NOLA PDs egendom. Bevismaterial.
Materialet från kvällens brottsplats.
De enda fingeravtrycken var dina. Cami O'Connell, du är anhållen.
Några ögonblick innan du bad mig att fly med dig så träffade jag din bror.
- Han ljög för oss alla. - Ändå älskar jag honom.
Du måste se honom som det fördärvade monster han verkligen är.
Det du gjorde mot Aurora, mot mig. Du stakade ut min väg!
Vill du slåss? Då gör vi det.
Vad gör du där borta? Kom närmare.
Det är nog bäst att du håller dig på en armlängds avstånd.
Jag gissar att du har hört vilken hektisk dag alla har haft.
Låt mig sudda bort din sura min.
Jag ska berätta allt jag vet.
24 TIMMAR TIDIGARE
MAROCKO
Jag sa ju att detta var bättre än gamla unkna brev.
En drink med min syster är alltid bättre än vilken ättefejd som helst.
Lucien har alltid varit en plåga.
Men han bleknar i jämförelse med den fisförnäme Tristan.
Och så har vi Strix med.
De blir allt fler i de franska kvarteren för var dag.
Jag kan tänkas ansluta mig till dig här.
Jag skulle älska att få lite sällskap...
Men jag blir inte kvar här länge till.
Jag ska träffa en santeriahäxa, som kanske vet hur jag får tillbaka Kol.
Vi kanske kan återförena familjen trots allt.
Hur går det med dem?
Niklaus och Elijah pratar med varandra för tillfället, -
- vilket jag har bestämt mig för att se som ett framsteg.
Vänta bara, raring. Vädret kommer att slå om.
Nu ska jag iväg på ett häxmöte.
Var rädd om dig.
Skål för familjen.
Varenda jäkla en av oss.
En varning, sir, -
- om ni söker efter trubbel, får jag be er att tänka om.
Det är problemet med en häxkropp, -
- man har inte mycket att komma med när de riktiga monstren träder fram.
Får jag fråga vad som hände?
Vi pratade lite om det förflutna.
Jag upplyste Niklaus om att jag inte är hans fiende.
Och även om de påstod sig komma till staden i fred, -
- så är Tristan och Lucien sannerligen allierade emot oss.
Något som krävde en del vänlig övertalning.
Det påminde jag också vår broder, som förargade dem från början.
Vad kom ni fram till, efter allt detta hövliga konverserande?
Att vi ska avslöja och förgöra vår första ättling.
Jag instämmer helt och fullt.
Som gentlemän vet vi när det är dags för vapenvila -
- och för att vända vårt raseri åt ett lämpligare håll.
Kom igen.
Du är väldigt tyst för att vara någon som alltid säger vad du tycker.
Vad vill ni att jag ska säga?
"Bra jobbat, New Orleans gator är säkra."
Jag vill ha en bekännelse. Det underlättar.
Jag är ingen seriemördare. Och medan du ödslar tid på mig,
- så går mördaren lös där ute... - Om jag missar något, så visa mig.
Bevisa för mig att du är offret, så ska jag skydda dig.
En kallblodig mördare, Camille!
Vilken chockerande vändning.
Du borde vila. Vi har en stor dag framför oss.
Så ja.
Hej, Davina, det är jag.
Jag blir lite sen. Jag borde vara på plats snart.
Vid närmare eftertanke så tar det nog lite längre tid.
Du är inte så bra på att skugga folk, va?
Jag har andra begåvningar.
Ja.
Att dricka med Rebekah, -
- det är alltid ett äventyr.
Du verkar mer irriterad än vanligt.
Det är Aurora.
Hennes inflytande skrämmer mig -
- och ändå verkar din totalt vilseledde bror tro -
- att hon kan få ett slut på den här bedrövliga profetian.
Hon står med sin bror.
- Vad har Nik för chanser? - Inga.
Ändå tror Niklaus att hon kan påverkas, men -
- hans syn på familjelojalitet är i bästa fall schizofren.
Jag förstår inte varför Lucien och Tristan samarbetar.
Ligger inte deras ätter i strid med varandra?
En ömsesidig brist på välvilja mot vår familj är kanske inte helt obefogad.
Hat kan vara mycket starkt, Freya.
Varför? Allt du gjorde var att fostra dem.
De verkar inte klaga.
Elijah.
Vad gjorde du, exakt?
Jag betvingade Lucien att tro att han var Niklaus,
Aurora att hon var Rebekah -
- och Tristan att han var jag, efter att jag blivit hans mästare.
Det hade varit en destruktiv tid för oss.
Det var på 1000-talet, Far jagade oss skoningslöst, -
- så jag betvingade dem. Och sedan sa jag åt dem att fly.
Du gjorde dem till lockbete.
Det var inte det snällaste jag gjort, för att vara ärlig, Freya.
Så medan vi fann andrum i Toscanas sömniga, men charmerande vingårdar, -
- jagade Far lockbetet, Mikaelson-barnen, -
- genom Europa under större delen av ett århundrade.
Då fick vi olägligt nog så vi teg.
Betvingandet bröts och här är vi nu. Hur är det med huvudet?
Det snurrar.
- Men det är nog inte baksmällans fel. - Freya.
Du måste förstå en sak när det gäller vår familj.
Om vi blir hotade så går vi till handling. Både på gott och ont.
Vad som än krävs för att skydda de våra.
Så du menar att deras dagar är räknade.
Om de kämpar emot oss, så ja.
Utan tvekan.
Det kanske skulle vara bättre med en liten återställare.
Tror du inte det?
Vad är det?
Något är på tok.
Vi måste ringa till Rebekah, nu.
Vilket vackert halsband.
Smaragden skulle verkligen framhäva min ögon, tror du inte det?
Jag tror att mitt halsband skulle framhäva dina ögon.
Tack. Det var inte nödvändigt.
Ska du stjäla godis från ett småbarn härnäst?
Om jag känner för något sött så.
Följ med mig.
Oroa dig inte, jag lovar att inte bitas.
Kommer jag att tillrättavisas för mitt dåliga uppförande?
Tvärtom.
Jag har gjort mig tillgänglig hela dagen. Jag vill visa dig min stad.
För att försöka avgöra vems sida jag står på?
Jag vill gärna veta vems sida du står på.
Men det skulle vara oförskämt att ställa en sådan fråga -
- till en så vacker kvinna, utan att först bjuda henne på lunch, -
- tycker du inte det?
De flesta män verkar faktiskt vara väldigt ouppfostrade nuförtiden.
Lunch låter trevligt.
Jag tog mig friheten att avlägsna dina handfängsel.
Om du inte tycker om att vara fastkedjad, förstås.
Snälla. Ta den.
Betrakta den som en ursäkt för en dålig början på din dag.
Vi borde kunna börja om från början.
Jag dricker bara med vänner -
- och om det inte redan står klart, så gillar jag inte dig.
Som du vill.
Håll i åtanke att detta kunde ha gått så mycket lättare.
Polisassistent Kinney, kom in och skär upp grönsakerna.
Har du betvingat honom?
Vad i helvete är det som pågår?
Fokusera du på att skära.
Bli inte av med några fingrar medan vi pratar.
Visste du att Will har en mängd kockar på sin mors sida?
Han ska laga sin mormors kött med grits.
Jag tog mig friheten att sms: a din nyfikne vän Vincent åt dig.
Efter att ha lämnat polisens omvårdnad -
- tror han att du är på dejt med The Real Housewives -
- hemma, iklädd pyjamas.
Vad för slags poäng försöker du komma med?
Polisassistenten, gör mig en tjänst. Kasta kniven mot hennes vackra ansikte.
Nu när jag har fångat din uppmärksamhet, min poäng är mycket enkel.
Jag letar efter ett visst mörkt föremål.
En liten bronsmedaljong med runskrift på.
Eftersom du går på järnört, så ber jag dig snällt att hjälpa mig leta.
Om du vägrar, så blir partytricken inte alls lika roliga.
Fortsätt.
Duktig flicka.
RING HEM. SYSTER, SNÄLLA
Hon svarar fortfarande inte.
Det finns ingenting att koppla samman med. Hon är borta.
Vad menar du med att hon är borta?
Jag hittar henne inte. Hennes häxkropp alltså, -
- hennes magiska koppling, den är som bortblåst.
Men för i helvete.
Du skar inte bara av mig halsen, du stal min telefon också.
Hej, Rebekah.
Aya. Så klart.
Elijahs lilla protegé.
Jag får gissa, din uppgift är att hitta min ursprungskropp.
Du klarade inte av ditt jobb.
Så du gjorde detta för att locka fram mig.
Klyftigt, men inte särskilt klokt.
Jag behövde den kroppen -
- och du är du skyldig mig långt mycket mer än en ursäkt.
Jag är inte skyldig dig något.
Jag har kommit för att ta den fria Mikaelson.
Jag hade inte nog med kedjor för er båda.
Tog du inte med fler än så?
Jag träffade din specielle vän. Marcel Gerard.
Det var underhållande att lära känna honom.
Jag kan skicka ett av hans huvuden som souvenir.
Det räcker med småprat.
Ska du slå först, eller vad?
Jag har respekt för de äldre.
Du först.
Jag tycker att cajunmaten -
- är nästan lika delikat som befolkningen.
- Bra jobbat, William. - Jag hade precis inget val.
Så fort jag har det tänker jag hugga dig i hjärtat med kniven.
Det skulle du aldrig kunna.
Du har betvingats till att göra precis som han säger.
Det är som en hypnos, vampyrer använder det mot människor för att få som de vill.
Använder vi V-ordet nu?
Toppen. Kan lika gärna hänge mig åt galenskapen.
Vad mer ska du tvinga oss till?
Camille här intar järnört, så jag kan inte tvinga henne till något.
Men för att förhindra framtida blodspillan, -
- vill jag att ni hittar den fina, lilla medaljongen åt mig.
Som sagt, jag har katalogiserat allt.
Det du söker finns inte här.
Det gör den visst, den är bara gömd. Inbyggd i något annat. Hitta den.
Vad händer sedan?
Ska ett blänkande smycke hjälpa dig att hämnas på Klaus?
Säg inte att du gör allt detta för att han stal din tjej?
Han gjorde mycket mer än att stjäla min tjej, Camille.
Han stal hundra år av mitt liv.
Men det får mig att tänka efter. Förlust är otroligt motiverande.
Skär upp din arteria arcuata.
Nej!
Vilket otäckt sår.
Han kommer att förblöda utan behandling.
Tick-tack, Camille.
Det var jättegott.
- Jag lever för att behaga. - Nej.
Du lever för att pressa mig på information.
Men du bjöd på god mat, så jag är skyldig dig en tjänst.
Vad vill du veta?
Det är faktiskt ganska enkelt.
Att vara i din närhet igen -
- är underbart berusande.
Så min fråga är, -
- känner du likadant?
Nik, jag är inte din fiende.
Inte Rebekahs heller. Hon är min mästare.
Men jag hatar Elijah, på grund av vad han gjort mot mig. Och mot dig.
Så du allierade dig med den broder som låste in dig -
- och med stallpojken som, tills nu, alltid stod så mycket lägre än dig.
Vi tre tillbringade hundra år tillsammans på flykt och arbetade ihop.
Vi trodde att vi var familjen Mikaelson.
Och du kände din far.
Det var inte lätt att undvika honom.
Men ändå överlevde vi.
Och när betvingelsen upphörde, var det som om någon hade skalat av vår hud.
Vi förlorade allt.
Vilka vi var och vad vi hade blivit, på ett ögonblick.
Och även om vi nu visste att vi inte var mycket mer än ett lockbete, -
- så var Mikael ändå ute efter oss.
Då svor Tristan på att inte vila förrän ni fått betala för detta.
Så vi tre svor på att hämnas.
I århundraden har vi sökt i världen -
- efter vapen som kan döda er alla.
Men Lucien och Tristan kom aldrig riktigt över sitt hat för varandra.
Det verkar lite kortsiktigt.
Om min familj dör, så gör ni det med.
Det är det som är det vackra mysteriet, eller hur?
Jag vill nog ha lite efterrätt.
Du kanske kan promenera med mig.
Visa mig vad du tycker så mycket om med den här konstiga lilla staden.
Du kanske minns honom från den där pretentiösa, så kallade festen?
Shen Min, 800 år gammal.
Tristan säger att han var tortyrkonsult hos Djingis Khan.
Jag struntar i om han var tvilling och gillade långa promenader, -
- varför förföljde han mig?
- Jag vet inte. - Du vet inte?
Eller har de svurit dig till tystnad?
Ta det lugnt. Vi står på samma sida här.
Bevisa det då.
Mikaelsons blod spårar Mikaelsons blod.
Jag borde kunna hitta henne.
Jag förstår inte.
- Varför dra in Rebekah i detta? - De vill ha alla tre mästare.
Tristan och Lucien uppehöll oss här, medan de jagade Rebekah.
Hon är stark. Hon kan inte dödas.
Det är inte vad profetian säger.
Du är i dålig form.
Har varit i en kista i sex månader.
Jag värmer bara upp.
Jag leder nog förresten.
Inte för att någon räknar poäng.
Jag borde väl känna mig smickrad.
Jag kan inte lämna dig i fem minuter.
Inte illa.
- Nu då? - Spring.
Jakten fortsätter.
Hur går det för dig?
Jag sprutar blod i en hink.
För att vampyren som kidnappade oss -
- inte vill ha fläckar på golvet, så...
Toppen.
Det här är mitt fel. Jag kan åtminstone stoppa blödningen.
Var inte så hård mot dig själv.
Jag är ihärdig.
Jag hade hamnat här med eller utan dig.
Jag tror inte att du ska komma närmare.
Fler tricks från mr Transylvanien.
Det var det här som hände med din bror, eller hur?
Din familj beblandade sig med det övernaturliga.
Någon tvingade honom att göra något han aldrig skulle gjort.
Ingen borde behöva genomlida det.
Du, jag... Jag har en syster.
- Om jag inte klarar mig... - Nej.
Vi ska gå ut härifrån.
Att halta ut härifrån känns som en utmaning för tillfället.
Vi har fortfarande en utväg.
Jag är den enda som kan hitta det Lucien vill ha, så nu hittar vi det.
Varför tog du med mig hit? Det är så otäckt.
De kallar de här kyrkogårdarna för de dödas städer.
Upphöjda mausoléer, för att hedra de som gått hädan.
Det är ett mänskligt försök att övervinna rädslan för döden, genom att fira den.
Otäckt, visst. Men också rent.
Rent? Som dina avsikter?
Mina avsikter är raka motsatsen. Dina då?
Du vet, -
- under de långa århundradena, -
- har jag drömt om dig.
Mitt klara ljus i ett hav av mörker.
En likasinnad vars förtvivlan reflekterade min egen, -
- vars kärlek gav mig en glädje som jag aldrig känt -
- och inte har känt sedan dess.
Men om det bara vore verkligt, -
- denna förtjusande vandring genom dina melankoliska tidsfördriv.
Men jag vet att bakom dessa trevligheter ligger ett förhör och lurar.
Jag har rätt att vilja få svar.
Vi står inför ett krig.
Men om du tvivlar på äktheten i mina känslor för dig...
Så har vår rundtur en sista anhalt.
Hon kan inte vara där.
- Rebekah kan inte besegra dem ensam. - Jag försökte.
Hon är inte på humör för att lyssna. Du kanske har bättre tur.
Det är Marcel. Din timing kunde inte vara sämre.
Jag behöver din hjälp.
Hayley märkte att en av Tristans killar skuggade henne.
Hon knockade honom och tog honom till gymmet för att ställa frågor.
Problemet är att det är Shen Min.
Marcellus, behöver jag påminna dig om att Shen Min kallades för Red Sorrow -
- innan han blev vampyr? Avrätta honom omedelbart.
Elijah.
Ska du sova hela dagen?
Slit ut hans hjärta ur bröstet innan han vaknar.
Fint att se dig, Elijah.
Även om du inte är av kött och blod.
- Det är dags att komma hem, Rebekah. - Nej.
Jag är nära att få tillbaka Kol.
Du är ännu närmare din egen undergång.
- Jag går inte utan besvärjelsen. - Kol får vänta, syster.
- Strix spelar sitt drag. - Vad hände?
Hayley träffade på någon.
Shen Min. Hon och Marcel tar hand om det nu.
Vad i helvete gör ni här?
Gå och rädda dem innan den galningen slipper undan.
Lova mig. Kom hem nu. Inga omvägar.
Visst.
Bäst att min brorsdotters mamma och snyggingen är vid liv då.
Se till så att hon kommer tillbaka.
Vi ses ikväll.
Det var på tiden.
Nu kan vi börja.
Ja. Det kan vi verkligen.
Vi har tid på oss.
Om du pratar kanske jag till och med kan hela dig.
Varför följde du efter mig?
För att vi har användning för dig.
Eller finns det någon annan anledning?
Det får du aldrig veta och det kvittar, för när jag kommer loss, -
- så ska jag krossa din käke, som du gjorde med min.
Och så ska jag sakta dra ut dina inälvor ur kroppen.
Hallå.
- Kan vi inte bara lugna ner oss? - Och du.
De andra blev så glada när du slöt dig till oss, -
- men jag visste att du var värdelös.
Det har du bevisat genom att ta ställning mot oss.
För den sakens skull ska jag döda dig.
Men först ska du få se henne dö...
Skrikandes.
Just det. Då så. Okej.
Nu räcker det.
Ledsen, Hayley, det är min tur. Han måste dö.
Ta honom.
Så poetiskt. Krigarna kämpar sida vid sida.
Och dör tillsammans.
Är du okej?
Jag mår bra. Tackar som frågar.
Nästa gång jag ber dig ta ut soporna...
Försök att inte dra ut på det.
Rebekah, vi måste gå.
Jag sätter dig på första flyget härifrån.
Jag kan inte ge upp nu.
När möjligheten att få vår bror tillbaka -
- finns ett par gator bort.
- Du lovade Elijah. - Men mitt löfte till Kol då?
Jag har förlorat min häxkropp, jag kan inte åka hem tomhänt.
Att bråka med dig är väl slöseri med redan dyrbar tid?
Se där? Du passar i familjen som handen i handsken.
Är detta din familjs hem?
Var snäll och ursäkta röran.
Min bror och jag var lite oense.
När det gäller dig, faktiskt.
En duell till min ära. Så ridderligt.
Men om det var detta du ville visa mig...
Om du vill veta vad mitt hjärta har närt -
- de senaste århundradena, får du följa med.
Livet är som en stad, byggt i flera lager.
Oavsett vilka nya erfarenheter man får, -
- så står grunden kvar.
Vad är detta?
Det var min ateljé för tvåhundra år sedan.
Det blev en grav för mitt minne av dig.
Om jag målade det som plågade mig, -
- så skulle jag bli fri från dig för alltid.
Under alla mina år, -
- så har jag aldrig haft mer fel om något.
Med blodförlusten och bettet, -
- hinner du nog inte få några svar.
Då får vi göra det mesta av det.
Jag har frågor.
Jag vill ha svar.
Varför följde du efter Hayley?
Mina order var att ta bort henne från spelplanen.
Hon står i vägen för det vi verkligen vill ha.
Och vad är det?
Davina Claire.
Vad vill ni med henne?
Tristan behöver henne för att aktivera ett vapen mot er familj.
Vad då för vapen?
Ursäkta mig.
Jag har lite svårt att höra vad du säger. Prata.
Då dör jag hellre.
Har du hittat den ännu?
För din deadline verkar vara nästan död.
Vi fattar poängen. Du vinner, människorna förlorar. Släpp honom.
- Så du har hittat den. - Kanske.
Jag visar dig bara om du helar honom nu.
- Visa mig först. - Hela honom.
Det är okej.
Drick det. Det helar dig.
Jag har letat på alla andra ställen.
Den kan bara vara här.
Jag förstår varför Nik håller av dig. Det är tåga i dig.
Men ditt hjärta missade ett slag precis innan jag helade din vän.
Jag tror att du vet precis var min medaljong är, -
- din sluga flicka.
- Kniven mot strupen. - Nej, gör inte så här. Snälla.
Vädjar du till min barmhärtiga sida?
Jag är hemskt ledsen, men jag har ingen.
- Ge honom inte ett skit. - Det räcker!
- Då så. Skär upp din... - Vänta!
Ta den. Bara ta den. Den är här.
Du hade den hela tiden. Vad sägs om det?
Vi utgör visst ett bra team.
Där är den. Det måste vara den.
Vi skulle möta en häxa här. Var är hon?
Det kvittar, så länge jag får vad jag behöver.
Här är den, det är besvärjelsen.
Det är ju självklart.
Nu behöver vi bara Kols aska och blod från två syskon.
Rebekah, vi måste iväg. Nu.
Det var på tiden.
Vad i helvete är det som händer?
Ett passande slut för en bortskämd skata.
Du fattade visst inte vinken förut, du kan inte rå på mig.
Kanske inte. Men det kan hon.
Nej.
Din magi har ingen verkan här.
Det är bara vår häxa som kan kasta förtrollningar.
Så tragiskt -
- att du och din syster måste ta farväl på det här viset.
Jag kan inte välja.
Ska du få titta på medan hon skriker efter nåd?
Eller ska du få undra hur svårt hon led?
Om du gör henne illa, ska jag slita din...
Du lurade mig ända hit och det var bara lögn alltihop.
Inte allt. Besvärjelsen är mycket verklig.
Jag ville se din min när jag tog den ifrån dig.
Ingen fara, hjärtat. Det här kommer inte att döda dig.
Det får dig bara att sova väldigt, väldigt länge.
Och när jag vaknar kommer du vara den första jag dödar.
Jag tänker inte förvänta mig det.
Men du får gärna försöka.
Nu är det dags för dig att åka tillbaka till New Orleans.
Han lagar mat och städar. Han är ett riktigt kap, den här.
Tråkigt nog var det inte menat så.
Nu ska du gå och berätta för dina överordnade att du grep fel misstänkt.
Du kan betvinga mig så mycket du vill. Jag kommer att hitta dig.
Nej, det kommer du inte.
Du kommer istället att fortsätta det hemska misslyckande som du kallar liv.
Du fortsätter den här sorgliga utredningen, -
- utan att kunna lägga ihop två och två, eller göra några som helst framsteg.
Till slut kommer du att hata dig själv -
- och dina medelmåttiga talanger, -
- samtidigt som du vet att något lurar i skuggorna -
- och i jämförelse med dem, är du ingenting.
Gör inte så här.
Se inte så förargad ut.
Så fort järnörten lämnar din kropp, ska jag få dig att glömma.
Men precis som med honom, ska jag ge dig en läxa.
Människor förlorar alltid mot vampyrer.
Det fanns en tid då allt jag ville var att hitta min familj.
Det uppslukade mig.
Och när jag väl hittade dem, hur galet det än må vara, -
- så ville jag bara ha ett hem och det hemmet är New Orleans.
Och nu försöker Strix att ta det, eller hur?
Nej, vi kommer inte att tillåta det.
Det kan bli svårare än du tror.
Var är Rebekah?
Vi måste ringa Klaus.
Vad gör du där borta? Kom närmare.
Det är nog bäst att du håller dig på en armlängds avstånd.
Jag gissar att du har hört vilken hektisk dag alla har haft.
Låt mig sudda bort din sura min.
- Jag ska berätta allt jag vet. - Det är bäst att du pratar fort.
Det är ett vapen som står på spel.
Ett farligt, förbannat vapen som kallas Serratura.
Det kan frambringa en oförstörbar gräns.
Min bror och Lucien vill använda det för att låsa in dig och dina syskon för alltid -
- så att ingen kan göra er illa.
Men för att det ska gå, måste ni alla tre vara på samma plats.
Det var därför de skickade Strix för att hämta min syster.
Men oroa dig inte, käraste.
Jag vidtog åtgärder för att förhindra att Strix kan hålla Rebekah fången.
Vilka åtgärder?
Även om de hämtade Rebekahs kropp, -
- så tänkte jag inte låta dem behålla den.
Så jag smidde en egen plan.
Utan min brors vetskap, -
- var två av de män som skulle hämta henne ur min ätt.
Mig trogna.
Å mina vägnar, hämtade de din systers kropp.
Så oroa dig inte, käraste.
Rebekah är i trygga händer.
Det lovar jag dig.
Nu...
Ska du komma tillbaks till sängs.
Översättning: Ann-Charlotte Larsson, Deluxe