Tidligere i "The Originals":
Byen var mit hjem. Jeg vil have den igen.
Med alle dine intriger og fjender, du har skabt hver dag af dit elendige liv -
- hvad udfald havde du så ventet?
At dit barn blev født til et lykkeligt liv?
Dette var vores families håb.
- Vi må genvinde kontrollen. - Jeg slås for mit hjem.
For værdighed hos vampyrerne, der blev jaget væk.
- I kan slutte jer til mig. - Du hentede mig for at dræbe min søn!
Når jeg er klar, ikke før.
Døden kunne jo selvsagt ikke holde på vores mor.
ESTHER VOR ELSKEDE MOR
- Vi har arbejde forude. - Ja, mor.
- Jeg hedder Kaleb. - Finn. Kol.
Vi har en familiesammenkomst i støbeskeen.
Hvad agter du at gøre, bror?
Alt for at redde vores familie.
Cádiz, Spanien, 1702
Kol!
Med alle mine bestræbelser for at holde denne familie skjult -
- og udskejelser som dette har ført far til os.
Kol.
Træd frem.
Vi har ikke tid til lege.
Kom nu, bror.
Der er altid tid til leg.
Vi må af sted.
Mikael er næsten fremme ved os.
Var Mikael det, kunne jeg tænke mig, at Niklaus var ganske død.
Jeg undslap kun lige. Far efterlod min hests hoved på en stage på byens torv.
Har han dræbt stakkels Theo?
Sikken et bæst.
Men far har jo altid hadet dig mest.
Han jager dig, hvis du flygter og efterlader mig her.
Jeg kunne blive til borgmester.
- Rebekah og Finn er om bord på skibet. - Vi må og skal forblive samlet.
Rebekah gør som hun får besked på, da hun frygter Nik.
Og Finn...
... kan ikke indgive modsigelser hvad med den dolk i hans hjerte.
Jeg løber risikoen her.
Hvor er det morsomt, at du tror, du har et valg.
Nej, jeg sværger -
- at den dag vil komme, hvor jeg ikke knægtes så let.
Og den dag skal du lide for min hånd.
Kanske.
Men det er ikke hin dag.
Hov.
Er du her for at tjekke til mig?
- Du har haft en begivenhedsrig aften. - Havde en skoddag -
- så Klaus tog mig med til kedlen. Vi løb ind i nogle hekse.
Skal jeg fjerne dine rester?
Nu ikke så fordømmende, Elijah.
Det jeg gjorde, var ikke værre end noget Klaus har gjort.
Jeg håber, at du er af en højere standard end Niklaus.
Jeg er en hybrid nu. Jeg har en varulvs temperament oven i min nye appetit.
Og de hekse, der forsøgte at dræbe mit barn er ikke at regne for andet end mad.
Hvis du tillader.
Tog du hende med på heksejagt?
Jeg ville blot overtale de hekse til at finde hvidegspælen for mig.
Da de viste sig ude af stand til det -
- lod jeg Hayley more sig. - Hun bliver mere og mere vild.
Kan du ikke se, hun går i opløsning?
Måske er problemet dine høje krav.
Hayley er en af os nu.
At være vampyr forstærker blot den, man egentlig er -
- og ulve er vilde skabninger.
Hun ved, at hun kan aldrig leve op til det billede, du har af hende i hovedet.
Din fordømmelse kun gør mere ondt.
Jeg prøver at hjælpe hende.
Og jeg bad dig om at hjælpe hende, bror.
Jeg hjælper.
Du skulle have set hende i aftes, dækket af hekseblod og storsmilende.
Det her begejstrer hende.
Lidt mindre kritik fra dig, og Hayley skal nok klare sig.
Niklaus, dit barns mor fortjener mere end "nok klare sig."
Tage hende med ud i sumpen. Find de resterende ulve.
Måske kan hendes folk trænge ind.
Nu må hun finde en forbindelse til en del -
- af sin menneskelighed. En snert af værdighed.
Gia har vist sit værd. Hun ved, hvad hun går ind til.
Hun bliver den første, som jeg forvandler. Hvad angår jer andre -
- skal jeg først være sikker på, at I kan håndtere at flytte op i fødekæden.
Humørsvingningerne -
- ensomheden, blodtørst.
Forestil at høre lyden af et hjerteslag.
Det banker. Det banker.
I vil bare så gerne fouragere.
Sådan er det at være en vampyr. Det er ikke for alle.
Nogle af os... Lad os bare sige, at det får det værste frem i dem.
- Jeg kan ikke. - Det sagde du også om at kunne læse.
Nu sluger du alt fra sonetter til Bibelen.
Hengiv dig selv til din musik. Snart er du som Johann Sebastian Bach.
Jeg vil jo spille ligesom dig.
Hvor fint.
Min storebror og min myndling -
- passer sammen som fod i hose.
Vi bør fortsætte en anden gang.
Du kan jo gå videre i "Hamlet?" Første akt, tredje scene i dag. Smut så.
Tillykke, du har drukket.
Kun for at lindre -
- den livløse ensformighed, der har lagt sig over denne husstand.
Rebekah surmuler stadig over guvernørens søn.
Havde du da forestillet dig noget andet, da du kastede ham i døden?
Du tager monopol på den unge Marcellus via skolegang.
Vi plejede at more os så kongeligt.
Var der blot nogen -
- jeg kunne dele lidt vildskab med.
Nå, jo. Det er også rigtigt.
Det er der jo.
Det har du ikke.
Bravo.
Det var lifligt.
Men tag ikke fejl, Nik, Jeg er stadig gnaven over, at du dolkede mig.
Men...
... som undskyldning er det da et sted at starte.
Kalder I det her morskab?
Dig og Marcellus er jo vokset op sammen. Hvorfor skal jeg være alene?
Elijah.
Havde ikke ventet at se dig på denne side af floden.
Eller jeg at se dig organisere et vampyrsamfund.
Vi er vist begge fulde af overraskelser.
Min samfund gik fint, indtil Klaus fik den geniale idé at lave måneskinsringe.
Nu laver den Harvest-tøs flere.
Og tilbyder dem til ulvene mod at få troskab. Og ulvene -
- knæler for hendes fødder.
Kvarteret bliver mere og mere farlig.
Og du -
- er den sidste ægte vampyr.
Du vil være bedre stillet i min gruppe. Måske er det derfor, du er her.
Jeg kom for at give dig et tilbud.
Find hvidegspælen til mig, så kan dette sociale eksperiment fortsætte.
Selv om jeg ville hjælpe, aner jeg ikke, hvor den er.
Ja, men Davina er din allierede. Hun kan finde den.
Jeg ville selv tale med hende -
- men jeg føler lidt, at samtalen kunne blive lidt ubehagelig.
- Du skal ikke i nærheden af hende. - Så er det på plads.
Du tager dig personligt af sagen.
Hvor frustrerende.
En nybegynder, der forsøger at fortolke en mesters arbejde.
- En enkel befrielsesformular. - Enkel?
Du vil slette forbindelsen mellem Klaus og samtlige vampyrer, han har ætlet.
Nej, jeg går kun op i Marcel og Josh.
Dræber du Klaus, så dør de med.
Det kan ordnes. Jeg har Esthers tryllebog. Et spørgsmål om tid.
Måske kan jeg løse gåden sammen med dig.
Medmindre jeg narres til at kaste en formular, der befrier dig.
For en, der foragter Klaus så meget, deler du da hans paranoia.
Jo før du kaster formularen, jo før bliver jeg fri til at kunne dræbe den satan.
Fra: Kaleb Kaffe? Sådan cirka nu?
Du havde ret i at være mistænksom.
Davina skjuler noget på det loft.
Døren var låst med en ret så kompliceret formular.
Måske et våben eller en kraftkilde. Lad os ikke overlade noget til tilfældigheder.
Hellere, at vi ved, hvad hun har og hvis side hun er på.
Så byd hende på middag.
Jeg udeblev lige fra kaffe. Hun hader mig nok nu.
- Gør som du får besked på, Kol. - Selvfølgelig blander hofsnogen Finn sig.
Vil du krybe og kravle for din mor i al evighed?
Hold så op, I to.
Vi har rigelig med konflikt i vente.
Se lige den flok gratister.
Vås. Det er vores venner.
Ulve, der behøver en gave, som kun jeg kan give dem.
Måneskinsringe.
Heksene har arbejdet i døgndrift.
Snart har vi nok ringe til en hær.
Og når vi har det -
- vil vi slå et smut forbi dine brødre.
Og så skal vi lære dem fejlen i deres vampyrlevevis.
Jeg sagde jo, at jeg var øde.
Nej, deres lugt er frisk.
De gemmer sig.
Ergo vil vi et sted i nærheden finde resterne af dit kobbel.
Og hvad så? Det byder os jo ikke just velkommen.
Hvis der er noget, de hader mere end vampyrer, er det hybrider.
Det, de hader, er deres manglende magt.
Derfor deres fællers villighed til at forhandle med denne heks om ringe.
Men hun har ikke nået til din gruppe endnu, så vi må til dem først.
Og sikre, at de allieres med os.
Super.
Nu skal vi så bare finde dem.
Den opgave overlader jeg til dig.
Gå nu.
Du er en hybrid nu, med forstærkede sanser ulig alt andet under solen, udover mig.
- Det her er dumt. - Dit folk behøver en leder.
Du er deres dronning.
Jeg er til rotterne.
Jeg græder hele dagen og fouragerer hele natten.
Jeg kan kun tænke, hvor meget jeg savner min datter.
Tror du, du er alene om den smerte?
Har du overhovedet tænkt på hende?
Jeg har ikke gjort andet.
Når det piner mig -
- finder jeg trøst i, hvad jeg vil gøre mod dem, der ville gøre hende ondt.
Koncentrer dig.
Davina er på vej. Når hun ankommer, skal du være væk.
Jeg går ikke, før jeg ved, hvor den pæl er.
Tror du, hun bare frit vil samarbejde med dig stående her?
Det første jeg lærte om din familie er, at uanset, hvor du I går hen -
- vanker der fare og blodsudgydelser. Så hold dig ude af syne.
Og prøv ikke at slå nogen ihjel.
46.
En hel boligblok. 46 tømte lig.
Vås.
Der var mindst 60.
De fik ikke tjekket loftet.
Hvorfor løbe op på loftet? Giver ingen mening.
Det er svært nok at skjule vores tilstedeværelse -
- uden at I to gør alt i jeres magt for at gøre opmærksom på os.
Det overrasker mig, at I kan finde tid til os -
- hvad med de mandetimer, I afsætter til at nusse om Marcellus.
Handler det her om det?
Misunder du mit bånd til Marcellus?
Niklaus, du tog barnet med ind i dette hjem.
Han er ikke længere sikker her.
Jeg kan ikke lade ham blive.
Du straffer drengen på grund af Kols narrestreger. Så hellere have ham i bur.
- Vil du vælge den hvalp over familien? - Den hvalp er vores familie.
Marcellus bliver.
Hej.
Længe siden, bette Dee.
- Jeg fik din besked. Hvad er los? - Får jeg ikke en krammer?
Godt at se dig, Marcel.
I lige måde.
Tak, fordi du fandt herud.
Hvordan går skolen? Får du nye venner?
Jeg ved ikke. En fyr inviterede mig ud -
- men så udeblev han.
Udeblev han? Sig til, så er han død.
Hør, jeg hader at bede om en tjeneste.
Jeg har brug for en lokaliseringsformular. Noget mangler.
En hvidegspæl. Stærk nok til at dræbe en original.
- Har en af dem fået dig til det? - Dee, hvis den pæl bliver brugt på Klaus -
- så vil enhver vampyr, han har ætlet -
- også dø. - Det ved jeg godt.
Men hvis jeg finder den?
Jeg giver den ikke bare til Klaus. Ham og Elias er brutale og sadistiske udyr.
Gid, jeg kunne være uenig.
Men tragisk nok har du helt ret.
Selv om vi begge har god grund til at finde det våben.
Jeg vil beskytte min familie og du vil beskytte dine venner.
Vi ville gøre klogt i at bilægge vores skærmydsler og gå sammen.
Nej.
- Davina, vil du ikke...? - Nej.
Nej, jeg har lyttet nok.
I lang tid havde du og din familie al magten.
Du manipulerer og dræber alle, der kommer i vejen.
Den tid er forbi.
Nu kan I opleve, hvordan det er at være bange.
Jeg bad dig forblive uset.
- Jeg ville tale med hende ansigt til ansigt. - Hvorfor? For at gøre hende gnaven?
Jeg ville se det selv.
Hun bekymrer sig for dig, og dog så hun let på den fare, du nu står over for.
Hvad mener du?
Hun ved, at pælen ikke bliver brugt, for hun ved præcis, hvor den er.
Hun har haft den hele tiden.
Jackson er forduftet, og Oliver mener vist, han er alfaen.
Mig vil de ikke lytte til.
Dit halvmånemærke på din skulder forsvandt ikke, da du blev en hybrid.
Snak nu bare med dem.
- Hvad hulen vil I to? - Var din tunge.
- Ellers flår jeg den ud på dig. - Vi er her ikke for at slås, Oliver.
Vores kobbel er delt op af folk, der vil gøre os til deres slaver.
Det, vi har brug for lige nu, er en leder.
Nogen, der vil forene os og gøre os stærke igen.
Nogen, der vil slås for vores kobbel.
Jeg kan være den person.
Som om vi kan stole på dig? Du er ikke en af os.
Du er ikke engang en ulv. Du er en vampyr-parasit.
Vil du gentage det og se, hvad der sker, Oliver?
Er du en sej tøs? Vil du angribe mig?
Foran alle dem?
Giv os en anden grund til at sige ja til Cassie og hendes måneringe.
De vil hellere følge en heks end dig.
Mig selv? Hellere dø end følge dig.
Du trak det da ikke i langdrag.
Slip ham, Klaus.
Du må lære politik. Man opnår støtte ved at dræbe sine kritikere.
Så kan de ikke lide mig, men disse folk, inklusiv Oliver, er min familie.
Slip ham, nu.
Se selv.
Der er jeres dronning.
Mægtig -
- frygtløs, og ulig mig barmhjertig.
De må udvise dig mere respekt.
- Hvordan du håndterer dem nu er op til dig. - Hvor skal du hen?
Jeg skal finde heksen.
Jeg må vist oplyse hende om, hvad hun kan eller ikke kan i min by.
Pælen er sikret. Davina bruger den ikke på Klaus, hvis jeg dør.
Hun har så ingen grund til ikke at bruge den på mig.
Så opfør dig hellere pænt.
Hvor længe går der, før en anden opdager det her?
Hvis den falder i fjendtlige hænder?
Jeg får pælen tilbage fra hende. Bare giv mig tid.
Marcel, i modsætning til disse sølle sjæle, du rekrutterer her -
- inspirerer dine løfter kun lident min tiltro.
Uanset hvad vil Davina indvillige.
Okay.
Tænker du over, hvorfor din familie har så mange fjender?
Fordi I foretager denne type dumme træk. Hvordan mon I formåede at overleve?
Lad mig nu gå hjem.
Mr. Kol, jeg bryder mig ikke om det her.
Sludder. Shakespeare bør opleves i kød og blod.
Sandt at sige er dette ikke de bedste skuespillere, men vi er jo i kolonierne.
Her. Hvor var vi?
Vel, gift, så gør din gerning.
Lad os tilgi' hinanden, ædle hore.
Nej.
Hvor mange gange skal jeg sige det?
"Hamlet," ikke "hore."
Hvorfor besværer jeg mig dog?
Hvad har du gjort?
Jeg indførte Marcellus i teatrets verden.
Jeg troede, du blev glad.
Er der da ingen grænser for dine modbydelige fantasier, bror?
Hvis drengen skal blive vampyr, bliver han nødt til at lære det, ikke?
Kom.
Jeg har allerede fodret ham med mit blod. Du skal blot aflive ham -
- og voila...
... en af os.
Det er jo det, du vil.
Ikke sandt?
Slip ham, Elijah.
Tak, Nik.
Nogen her forstår da familiens betydning.
Som jeg har sagt det før.
Marcellus er familie.
Jeg klandrer dig ikke for din mistanke, eller Davina for sin foragt.
Det ændrer ikke på vores nuværende dilemma. Hun besidder den pæl.
Jeg vil have den tilbage.
Stir du bare på den, men så længe jeg har dette armbånd, ejer jeg dig.
Dit tåbelige pigebarn. Du fængsler mig her -
- du afviser min hjælp, alt imens den uhyrlige hybrid plager byen.
Den kan frit jage alle, du holder af.
De få resterende.
Fra: Kaleb Kan jeg råde bod på det med middag?
Hvad blev der af sømmeligheden?
Byder ingen deres gæster ind længere?
Det var da bedre.
Skønt jeg er -
- ret skuffet over, hvor mange af mine engang så frygtindgydende fæller -
- er blevet kastreret af en 16-årig tøs.
Hvor er hun?
Hvor er denne heks, der vover at fremstille måneskinsringe uden min tilladelse?
Niklaus.
Jeg har ventet dig.
Lad mig kondolere -
- for det tragiske tab af dit barn.
Var det ikke din sabbat, der truede hende?
Skal det te forestille et fredsbud?
Kamille har mange helbredende egenskaber.
Vidste du, at den også blomstrer?
Det gjorde jeg, ja.
Den voksede vildt nær mit barndomshjem -
- men hverken te eller din botaniske småsludder -
- forklarer, hvorfor du påtog dig at fremstille nye måneskinsringe.
Det var vel åbenlyst.
En alliance mellem ulvene og heksene ville genoprette balancen i vort hjem.
Et højt sat mål for en teenagepige.
For længe siden var der fred mellem heksene og ulvene.
Så kom vampyrerne.
En pest i kødelig form.
En forbandelse på jord.
I har ingen menneskelighed.
Så I straffer dem, der har.
Hekse har et sabbat. Varulve har et kobbel.
Så vi er en konstant påmindelse om alt det, I har forkastet.
Væsner som jer vil altid hade de levende, og derfor vi vil altid -
- skulle forsvare os selv.
Ringene skaber lige vilkår.
Er vi forenede -
- kan intet standse os.
Det er en ambitiøs strategi.
Tillad mig at give -
- et lille godt råd, hvis jeg må være så fri.
New Orleans er et brutalt sted -
- og jeres fjender er overalt.
Bag jeres ryg.
Lige foran jer.
I må forblive på vagt overfor dem, der vil forsøge at udslette jer.
Hvoraf nogle I aldrig vil se komme.
Jeg er allerede begyndt at tage forholdsregler.
Faktisk tager jeg dem allerede nu.
Min familie? Nej.
De er allesammen kuleskøre.
Hvad med din familie?
Ikke så meget at sige dér. Enebarn.
Min far var fjern.
Og det var noget bedre end min mor.
Moderkomplekser? Vel en kontrolfreak?
Ja, det var min også.
Hun er grunden til, at jeg holdt op med at udøve magi så længe.
Er du heks?
Vær nu ikke så overrasket, søde.
Jeg inviterede dig ikke kun ud, fordi du er smuk.
Nej, vi...
Vi er sjælefrænder.
- Hvad mener du? - Jeg kender din fortid, Davina.
Du er noget nær berømt.
Du er Harvest-tøsen, som bad dem alle rende og hoppe.
Jeg er meget lig dig.
Jeg tror ikke rigtig på regler og autoriteter.
Dit mod bør hyldes.
Det må du undskylde.
Han bliver ved med at ringe, indtil jeg svarer.
Jeg gør det kort.
Du nøler.
Det er slet ikke gustent, at overvåge mig på min egen date.
Drop alle de roser og find ud af, hvad hun skjuler.
Jeg bejler, Vincent.
Det kræver charme og personlighed. Noget, du ikke kender til.
Vores mor forlanger svar, og kan du ikke skaffe dem, gør vi det på min facon.
Vil du da kede hende, til hun ikke kan andet end fortælle dig alt?
Vil man finde ud af, om nogen har et våben, provokerer man dem til at bruge det.
- Jeg har aldrig sagt, at jeg havde den. - Sagen er, at Elijah tror, du gør.
Han er faktisk overbevist om det.
Bare lad Elijah tro, hvad han vil.
Du er ikke i sikkerhed. Enhver, der vil dræbe en original vil komme efter dig.
Bare lad dem prøve, så.
Dee, sig nu, hvor du er.
Lad os tale om det her.
Jeg er på Rousseau's. Men kom ikke herud, for jeg går nu.
Kaleb?
Hvad sker der?
En fyr erklærede lige, at de lukker til en privat fest.
Vi bør gå nu.
Hvorfor så hastigt, søde?
Du kan da blive og feste sammen med os.
Flyt dig, lige nu.
- Kan du det med resten af dem? - Ikke alle på én gang.
Hallo!
I lusede køtere.
Stop!
Jamen, dog.
Sikke dog en interessant drejning.
Jeg vil nyde det her, pigelil.
Far?
Goddag, min dreng. Jeg havde håbet at se din bror først -
- men vi har også lidt uafsluttede sager.
- Vi skrider nu. - Jeg må have mit armbånd.
Jeg kan kontrollere ham med det.
Stop.
Gå tilbage nu.
Har du noget at sige?
Ikke mig, du.
Ikke det fjerneste.
Kamille.
Den samme te, min mor lavede.
Jeg afskyede det.
Havde du foretrukket mynte?
Hun var vanvittig, min mor.
Det passer skam.
Hun anså os for vederstyggeligheder.
"En forbandelse på jord hen over generationerne," formulerede hun det.
Men hun var det sande udyr.
Hun forandrede sine børn -
- stjal vores uskyld, gjorde os til vampyrer -
- og dømte os til blodtørst i al evighed.
Og så...
... agerede hun, som om det var vores brøde.
Hun lyder frygtelig.
Bygger du op til et spørgsmål, Niklaus?
Du benytter mit fulde navn -
- som om vi er nære bekendtskaber.
Det finder jeg fornærmende.
Før hun døde, afslørede en heks -
- at din sabbat lå under min mors indflydelse.
Taler hun til dig nu?
Det behøver hun ikke.
Jeg ved præcis, hvad hun ville sige.
Hun ville bede dig gå op på dit værelse for at være så uforskammet.
Det er okay. Niklaus var på vej ud.
Jeg vil med glæde dræbe alle sammen.
Så vil du myrde medlemmer af det kobbel, du håber på at blive alfa for en dag.
Og desuden -
- er der ikke behov for blodsudgydelse.
Vi kan altid genoptage denne diskussion en anden dag.
Godnat, Niklaus.
Vi tales ved snart igen.
Det er værre, end vi troede.
Jeg traf heksen. Cassie.
Jeg studerede hende. Hendes tilstedeværelse.
Hvordan hun gebærdede sig.
Hvor nidkært hun gav udtryk for sit had til vores folk.
Jeg så det pigebarn i øjnene, og jeg sværger, Elijah.
Hun styres ikke blot af vores mor, hun er vores mor.
Hvad sker der dog?
Jeg vil slå hende ihjel.
Koge hendes knogler og fodre dem til hundene, hvis det er det, der skal til.
- Niklaus. - Hvad?
Hvad kan dog være vigtigere end vores mors tilbagekomst?
Vores far.
Jeg så ham stå der i kødelig form, ligesom du gør nu.
Han var trællebundet via en af Davinas trylleformularer.
Han besidder pælen.
Hvis hun vælger at sætte ham fri...
Så er der jo kun ét spørgsmål, vi skal stille, ikke sandt?
Hvem af vores forældre skal vi dræbe først?
Tag bare et af værelserne på første sal.
Bestyrer vi nu en kennel?
- Jeg klarer dem. - Vores familie belejres.
- Dårligt tidspunkt til husgæster. - Er de ikke med os, er de med hekse.
Du bad mig træde i teten. Sådan her gør jeg det.
Jeg er vist en god indflydelse på dig alligevel.
Jeg ser ham forandres.
For første gang i århundreder handlede han udelukkende til gavn for en anden.
Jeg vil mene, at den unge Marcellus -
- som han identificerer sig med og giver næring til -
- er nøglen til vores brors urolige sjæl.
Men Kol, desværre -
- vil din usle adfærd blot tjene til at aflede ham fra denne lovende sti.
Anse mig blot for en hykler for at forråde dig, som jeg har, men for hans skyld...
... må du sove.
Selv jeg må yde visse ofre...
... hvis vi skal bevare det dyrebare bånd mellem Niklaus og det barn.
Jeg gjorde det, Elijah. Jeg kunne huske hele stykket.
- Jeg kan fremføre det for dig. - Kan du det?
Har du overvejet, om du måske ikke er hele universets centrum?
- Niklaus. - Er du vred på mig?
Træt af kommer det nærmere.
- Niklaus, hold nu op. - Hvad?
- Hvad er der? - Bortskaf ham.
Du kom med ham, så han er din byrde. Hvis vi skal imødekomme denne lille...
... ådselsæder.
Kom så, lille kriger.
Lad os give den gamle skjald en skalle til, ikke?
Jeg kan ikke se Oliver blandt dem.
- Kan jeg antage, at du nakkede ham? - Vi indgik en aftale.
Han er loyal overfor Cassie, aflægger rapporter og fortæller alt, hvad han ved.
Glimrende.
Gå I piger bare ind.
I har da hænderne fulde.
Var du på vej ud?
Ærlig talt -
- er tilstedeværelsen af dem alle sammen her lidt overvældende.
Men det er måske det bedste.
Du bør være sammen med dit folk.
Hvad i helvede var det?
Nu må du falde ned.
Du fik mig næsten dræbt. Ulvene gik ikke kun efter Davina, men angreb næsten mig.
Det er jeg klar over. Jeg gav selv ordren.
Angrebet skulle virke overbevisende.
Se lige mit hoved.
Det her vil tage uger at hele.
- Jeg har ikke haft et ar i et årtusinde. - Du overlever.
Og hvad endnu vigtigere er, så mener Davina, hun står i gæld til dig.
Hun vil opsøge dig for at beklage det, hun ser som et angreb, hun forårsagede -
- som jeg planlagde.
Jeg har fået nok af dine planer.
Du låser mig i denne krop.
Tvinger mig til at snige rundt som en gemen tølper.
Hvis det er dette liv, du har tiltænkt mig, så tag det igen.
Du er her på min nåde.
Og du forbliver under min nåde.
- Er det forstået? - Ja.
Din bror var på loftet under angrebet.
Finn, sig, hvad du sagde.
Døren var åben. Værelset var tomt.
Hvordan flåede Davina så et kobbel olme ulve fra hinanden?
Hun må have haft det våben på sig. Hvad er det?
En mørkets genstand? En tryllebog?
Gid, jeg vidste det.
Jeg blev slået ud under angrebet.
Jeg så ingen verdens ting.
Lad mig gætte. Davina er intetsteds at se.
Hun var ikke på loftet. Ingen steder på den franske skole.
Jeg har folk til at lede i hele byen. Hun er forduftet.
Uden tvivl for at beskytte Mikael, mens han slikker sine sår.
Hun er bange. Hvad havde du ventet?
Hvis jeg opdager, at du havde den mindste mistanke om -
- at hun har genvækket far... - Ja, hvad?
Så vil du true mig? Mit folk?
Tag plads i køen. Heksene hader os, ulvene kan dræbe os når som helst.
Jeg kan end ikke entre kvarteret uden at sætte livet på spil.
Jeg styrede det kvarter før. Og nu er Mikael vendt tilbage.
Vampyren, der jagter vampyrer.
Tror du virkelig, det gavner mig?
Skal jeg hjælpe med at finde Davina, må jeg vide, hvor du står.
Klaus er på ulveholdet. Hvad er du?
- Jeg er ikke en holdfyr. - Desværre ikke en mulighed.
Ser du, du er en original.
Enhver vampyr, der nogensinde er ætlet, ligger i forlængelse af dig og din familie.
Alt det kan du rømme og vælge side hos Klaus og ulvene -
- men du er ikke en af dem og bliver det heller aldrig.
Du ønsker allierede, ikke? Kig dig omkring.
Dette er det nye vampyrsamfunds epicenter.
Måske tror du, du er bedre end os, men vi er alt, du har.
Og hvorfor skulle jeg agere velgører for en samling forvildede børn?
Det er også rigtigt. Du var aldrig ret god med børn.
Men om du kan lide det eller ej, så findes vampyrer på grund af dig.
Og de får brug for din hjælp.
Hun hedder Gia. Jeg fodrede hende med mit blod for nogle timer siden.
Når hun vågner, får hun brug for en mentor.
Jeg håber, du gør det bedre med hende end du gjorde med mig.
[Danish]