Az előző részek tartalmából...
Ez a hely az otthonom volt. Vissza akarom kapni.
Az a sok cselszövés,
az a sok ellenség, amit a nyomorult életed során szereztél... Mit vártál?
Hogy a gyermeked boldog életet élhet majd?
- Ez volt a családunk utolsó reménye. - Visszaszerezzük a város irányítását.
Szövetségeseket akarsz, igaz? Ez egy új vámpírközösség hajnala.
Talán azt hiszed, hogy jobb vagy nálunk, de csak ennyid van.
Alkut kötöttünk. Hűséget ígér Cassie-nek,
de nekem fog jelenteni, elmond mindent, amit megtud.
A neve Gia. Ő az első, akit teremtettem. Mentorra lesz szüksége.
Tudhattuk volna, hogy anyánkat nem állítja meg pusztán a halál.
Hol van?
Finn, Kol! Ki kell tervelnünk, hogyan egyesítjük újra a családot.
Melyik étteremből hiányzik egy megigézett szakács?
Ezt a húzást sokszor bevetettem, de ez most nem én voltam.
Akkor gondolom, Elijah-nak kell megköszönnünk.
Nem én voltam.
Akkor honnan került ide ez a rengeteg étel?
Mi a fene volt ez?
Meghívó anyánktól.
The Originals - 2x03 Fordította: Firestarter & Cain
Vigyázzatok, gyerekek, még forró!
Rebekah, Kol, csak óvatosan.
Hol van Niklaus?
Elijah, Finn, hol van a testvéretek?
Az erdőben van, anyám.
Bujkál.
Mit csinálsz itt?
Apám azt mondta, később elvisz vadászni,
de nem vagyok jó benne, ha vele vagyok.
Mindig mérges lesz rám.
Megértelek.
Tudod, én mit csinálok, ha félek?
Hallgatom a seregélyeket.
Amikor kislány voltam, anyám megtanított egy dallamot egynek,
és mivel egymástól átveszik a dallamokat,
egészen addig terjedt a dal, míg az erdő összes seregélye azt énekelte.
Mikor otthonunkká választottuk ezt a helyet,
elhoztam a madarakat ebbe az erdőbe.
Ha hallasz egyet énekelni, Niklaus, emlékezz rá, hogy veled vagyok...
örökkön-örökké.
VACSORA NÁLATOK, ESTE NYOLCKOR
Az ilyen alkalmakkor örülök igazán, hogy nem ismertem anyámat.
Elég ellenségünk van itt, és most az otthonunkért vívott harcot
még a saját családommal is meg kell vívnom.
Az átkozott anyád és a tanítványai
megpróbáltak kést döfni a kislányunk szívébe.
Nekem nem probléma beszállni segíteni megölni.
Erre nem lesz szükség.
Esther a megszállás mestere.
Azt tudjuk, hogy jelenleg kinek a testét szállta meg,
de még azelőtt rá kell jönnünk, mik a szándékai, mielőtt új testbe költözne.
A legutolsó meghívásáról kiderült, hogy mindannyiunk elleni merénylet volt.
Feltételezhető, hogy a szándéka most sem kevésbé aljas.
Akkor egészen pontosan...
van egy délutánunk, hogy felkészüljünk a legrosszabbra.
Látom, hervadásnak indultál, kedves.
Fogd be!
Kíváncsi voltam, mikor bukkansz fel.
A tanítványod már vár.
Nem vallana rád, hogy kibújj a kötelezettségeid alól.
Jól tudod, hogy ő nem az én felelősségem.
Te teremtetted, tanítsd őt te!
Mi szél hozott?
Szükségem lenne egy együttműködő boszorkányra.
Nem tudom, hol van Davina, és tekintve, hogy apád lóg a póráza végén,
nem sorolnám őt az "együttműködő" kategóriába.
Nem Davinát keresem. Talán akad egy másik boszorkány, másik pórázon.
Miből gondolod, hogy tudok másik boszorkányt?
A napfény-gyűrűből, ami az új könyvtárosodon van.
Ott a pont. Néha kihagy az emlékezetem.
Szerencsédre ismerek valakit, aki talán tud segíteni.
Gia!
Miért nem kíséred el Elijah-t, hogy találkozzon a barátunkkal, Lenore-ral?
Ha ez vicc akar lenni, biztosíthatlak róla, egyáltalán nem tetszik.
Semmi vicces nincs abban, ami mostanság történik.
Mikael visszatért, a boszorkányok fellázadtak,
nekem úgy tűnik, minden barátra szükséged lesz, akit csak találsz.
Te vagy Oliver, igaz?
Ismerjük egymást?
Nem, de én vagyok az, akivel ma délután találkozód van.
Figyelj, én azért vagyok itt, hogy Cassie-vel találkozzam.
Nem tudom, ki vagy, haver, de tutira nem vagy tinilány,
akinek varázsereje van.
Milyen jó megfigyelő vagy, barátom.
A nevem Vincent, és amikor velem beszélsz,
vedd úgy, hogy Cassie-vel beszélsz, jó?
Ez talán elég bizonyíték.
És mi van, ha nem akarom a helyettese parancsait követni?
Te lehetnél az elrettentő példa, hogy megmutassunk a falkádnak,
mi történik, amikor Cassie kérését megtagadják.
Vagy...
nekifuthatunk még egyszer.
Annak a gyűrűnek ára van, és még a mai napon elkezded törleszteni azt.
A salátát pedig hagyjuk.
Ne nyújtsuk ezt a szörnyű estét a szükségesnél tovább!
Úgy tűnik, Oliver megkímélése már most hasznosnak bizonyult.
Az előbb szólt, hogy anyádnak van társa is, egy másik boszorkány.
Gondolom, szövetségeket toboroz, hogy elpusztíthasson minket.
Miért gyűlöl ennyire téged, Klaus?
6 gyereket szült, nem lehet rá mondani, hogy hiányzik belőle az anyai ösztön.
Igazándiból hetet.
És úgy hiszem, volt idő, amikor nagyon szeretett minket.
Egyikük még a születésem előtt meghalt.
Erről nem tudtam.
Évekkel később, az öcsémet, Henriket, megölte egy vérfarkas a falunkban.
Egy újabb gyermek elvesztése már túl sok volt anyámnak.
Így a mágiája segítségével halhatatlanná tett minket.
Szerintem akkor szeretett minket a legjobban,
de végül visszafelé sült el.
Olyan események láncolatát indította el vele,
ami végül a régóta elhallgatott titka kiderüléséhez vezetett.
A szülőapám falkája volt a felelős az öcsém haláláért.
Amikor Mikael megtudta, természetesen megölte a szülőapám,
így anyám is elvesztette a szeretőjét.
Nem csoda, hogy megőrült.
Még attól is teljesen kikészülök, hogy el kellett rejtenünk Hope-ot.
El sem tudom képzelni, mit éreznék, ha meghalt volna.
Tudod, a testvérem gyakran mondogatták egymásnak, hogy nem utál minket.
Hogy saját magát utálja, amiért azzá váltunk, amivé.
És hittek is ebben, még azután is, hogy megpróbált mindannyiunkat megölni.
Te miért nem hitted el?
Nem tudom.
Csak holtan akartam látni őt.
Minden jó történethez kell egy gonosz boszorkány is.
Így sokkal nagyobb lesz az öröm, ha végre sikerül megölni.
Nem vagy szószátyár típus, igaz?
Nem gond. Az előző fószer, akivel együtt voltam,
nem bírta befogni, szóval jólesik a változás.
Az a feladatod, hogy elkísérj valahova, maradjunk ennyiben, rendben?
Ha csendben akarsz sétálni, ám legyen, de rossz irányba mész.
Marcel úgy hiszi, taníthatlak téged.
Íme az első lecke.
Tégy meg mindent, hogy ne húzd feleslegesen az időm!
Tűnés! Nem érek rá.
Láthatóan nem okoz gondot nyíltan varázsolni.
Ez csak gyógynövényfőzet a szomszédnak, mivel elvesztette a biztosítását,
de egy eredeti nem azért jön ide, hogy pletykákat hallgasson.
Azért jöttem, hogy szívességet kérjek.
A negyedben hemzsegnek a boszorkányok, kérd meg őket.
Ritkán kérek szívességeket az ellenségeimtől.
Így átjössz a folyó túloldalára, hogy engem nyaggass.
Elborzasztó, nemde?
A bürokrácia igen kegyetlen volt a közösségeddel szemben.
A helyi üzletek túlzott adóztatásának megszűntetése,
ami hónapok óta egy helyben áll.
Természetesen a megfelelő ember képes elhárítani az akadályokat.
Hallgatlak.
Egy bizonyos valakinek, tegyük fel, egy boszorkánynak,
megvan az a rossz szokása, hogy egyik testből a másikba ugrál.
Mikor újra költözőben van, szeretném tudni, kinek a testét szállja meg.
Lélekjelölő varázslat. Áldozati mágiát kíván.
Szükségem lesz egy tárgyra, amit az említett boszorkány bűvölt meg,
és egy kígyóra.
Én megszerzem a megbűvölt tárgyat.
- A társam pedig gondoskodik a kígyóról. - Hogy mit csinálok?
A nap második leckéje: Beszerzés igézés segítségével.
És azt mégis hogy a fenébe kell csinálni?
Segíthetek?
Bizton állíthatom, hogy igen.
Hadd találjam ki! Szívességre van szükséged.
Ne aggódj, nem nagy kérés.
Még régen adtam neked egy nyakláncot.
Bőrből készült, a medál pedig madarat formázó fém.
- Igen, a 11. születésnapomra kaptam tőled. - Még emlékszel.
Mikael visszatért,
Elijah-ból dől a panasz a családi drámák miatt,
és erre jössz te, hogy visszakérj egy antik ékszert.
Gyere ide, Klaus!
A madarak szentek a Vikingek szemében.
Így találunk földet.
Így találtuk meg a mostani otthonunkat apáddal.
Tessék.
Ha valaha elveszettnek érzed magad, ijedtnek, vagy szükséged van rám,
csak szorítsd meg a madarat, és már megyek is!
A többiek is kapnak?
Szeretem minden gyermekem,
de te vagy a legkülönlegesebb, Niklaus.
Ezért adom ezt neked, egyedül csak neked.
- Ígérd meg, hogy mindig viselni fogod! - Megígérem.
Apád megtanítja, hogyan kell vadászni, de az én feladatom, hogy megmutassam,
hogyan nyerheted el a falu legszebb leányának szívét.
Hol van a seregélyláncod?
Biztosan leesett rólam valahol.
- Meg kell találnod! Most azonnal! - Semmi baj, anyám, már megtaláltam.
Hatalmas köszönet illeti ezért a bátyádat, nem gondolod?
Nem gondolod?
Köszönöm, Finn.
Tudni akarom egyáltalán, minek neked a nyaklánc, amit anyádtól kaptál?
Hidd el, Marcel, jobb, ha nem vállalsz részt
az egyre burjánzó családregényünk legújabb fejezetében!
Köszönöm, hogy megtartottad a láncot.
Kol jelentkezett, még mindig a fiatal boszorkányt keresi.
Szerintem hamarosan a nyomára bukkan.
Nagy kár, hogy kihagyja a vacsorát,
bár úgy a jobb, ha az új személyiségét egyelőre titokban tartjuk.
A boszorkány, akit idehoztál, Lenore, igen makacsnak tűnik.
- Anyám, én boldogan segítek megtörni. - Bízd őt Oliver gondjaira!
A te meggyőzőképességedre majd a vacsoránál lesz szükség.
Kaptunk választ a meghívásunkra?
Az üzeneted hatása igen erőteljes volt, Klaus és Elijah azóta is intézkednek.
Hát persze, okos fiúk.
Készülj fel rendesen a mai estére!
Mindent pontosan úgy csináltam, ahogy kérted.
Nem is várnék tőled mást, Finn.
- Kínozzátok a sajátjaitokat? - Nem, meggyőzünk.
Szeretném, ha te is ugyanígy tennél.
A mai nap volt pár érdekes látogatója.
Nagyon szeretném tudni, mit akartak pontosan.
Ne fecséreld az időt!
Marcel boszorkányát fogva tartják a negyedben.
Csodálatos. Anyánk egy lépéssel előttünk jár, ahogy megszokhattuk.
Oliver vele van. Megyek és ráveszem valahogy a bűbájra, de kell a nyaklánc.
- Nekem ez nem tetszik... - Nem. Nem kerülhetsz engem napokig,
aztán viselkedhetsz úgy, mintha törődnél velem, Elijah.
Bízz bennem, és abban, hogyha elvállalok valamit, meg is fogom csinálni!
Köszi.
- Várj! - Nem akarom hallani... - Van még valami.
Marcel egyik tanítványa egy másik hozzávalóért indult.
Keresd Giát!
Rendben.
- Mi bajotok egymással? - Semmi.
Csak az számít, hogy már erősebb.
Egy kígyót.
Ez volt a mai napi házi feladatom...
kígyószerzés.
- Megigéztél valakit, hogy adjon neked egy kígyót? - Dehogy! Elloptam.
Kekk Kapitány nem érezte szükségét, hogy megossza velem az igézését művészetét.
Megpróbáltad egyáltalán?
Azt sem tudom, hol kezdjem a próbálkozást, Marcel.
Miért pont Elijah? Nem vagyok hülye.
Akarsz tőle valamit, csak arra nem tudok rájönni,
miből gondolod, hogy rajtam keresztül megkaphatod.
Ami azt illeti, nem nekem kell valami, hanem neki, ahogyan neked is.
Mégpedig?
Ez itt. Mi. Az új közösségünk.
Én a nehezebb úton tanultam meg a leckét.
Nem húzod sokáig ebben a városban, ha nincs egy eredeti, aki vigyáz rád.
Klaus a farkasokkal van elfoglalva, Elijah pedig olyan mélyen belesüppedt
az évszázadokon átívelő családi drámába, hogy nem látja, szükségünk van rá.
Szükségünk van rá, hogy ránk is a családjaként tekintsen.
Még a saját családomat sem voltam képes rávenni, hogy figyeljenek rám.
Mégis hogy kéne őt rávennem?
200 éve ismerem a pasast.
Kissé bolond, elég körülményes is,
teljesen az agyadra tud menni, de neki is van Achilles-sarka, oké?
Nem bír letenni róla, hogy helyrehozza a helyrehozhatatlant.
Nem kell másnak tettetned magadat, mint aki vagy...
valaki, akinek a segítségére van szüksége.
Muszáj ilyen gúnyákban feszítenünk?
A jó megjelenés a tisztelet jele, Niklaus.
Anyánk nagyobb eséllyel árulja el a szándékait.
Kétlem, hogy megoldaná a nyelvét az, hogy ügyvédnek öltöztettél.
Minden előnyre szükségünk van, Niklaus.
Mindig is a véredben volt a diplomácia.
Mellékesen jegyzem meg, ha bármivel próbálkozik, darabjaira tépem a testét.
Ti ketten aztán semmit sem változtatok.
A vászon és a selyem nem takarja el a szánalmas önutálatod, Elijah,
te pedig az arrogáns külsőd alatt ugyanaz a paranoiás kisfiú vagy.
telve félelemmel és gyűlölettel.
Elnézésed kérem.
- Úgy hiszem, még nem ismerjük egymást. - Hát nem ismersz meg?
Ennyit a család törhetetlen kötelékéről.
Tényleg örökkön-örökké.
Rég láttalak...
Finn.
Most, hogy túl vagyunk a formalitásokon,
együnk végre!
- Alaposan megdolgozták. - Ki kell juttatnunk innen.
Micsoda? Aztán mi lesz? Tudni fogják, hogy én engedtem el.
Nézd! Megkértél, szivárogjak be Cassie kovenjébe.
Nem leplezem le magam egy egykori, hippi boszorkány miatt. Ne vedd zokon!
Szerintem kelthetjük azt a látszatot, hogy megtámadtak téged,
azt mondod Cassie-nek, hogy Lenore-t a társai mentették meg.
Hadd találjam ki! A szart is ki akarod verni belőlem, hogy meggyőzőnek tűnjön?
Nem mondom, hogy nem fogom élvezni.
Oké. Csak ne az arcomat, oké?
- Milyen aromás Bordeaux! - Kihívás volt rátalálni a megfelelőre.
- Milyen bor illik az áruláshoz? - Ne duzzogj, öcsém!
A mai este egy örömteli alkalom.
- Pontosan mit is ünneplünk? - Természetesen a visszatérésemet.
Ne feledd, hogy 900 évet töltöttem egy koporsóban, tőrrel a mellkasomban!
Inkább élvezem ezt az új testet, sétálgatok a csodás városotokban,
amit az otthonotokká tettetek. Meséljetek, miről maradtam le?
Megörvendeztettek a hozzájárulásotokkal a társadalomhoz, orvostudományhoz,
filozófiához, művészethez,
vagy csupán ismét a pusztítás útján jártok?
Mikor legutóbb találkoztunk, segítettél anyánknak,
aki sokunkat próbált megsemmisíteni. Ne dobáljuk kővel az üvegházat!
- Várunk még vendéget? - Anyánk fog az asztalfőnél ülni,
és a velem szemben lévő szék egy másik klántagunknak van fenntartva.
Szeretnétek találgatni?
Mit szólnál egy másik paranoiáshoz?
Kizárt, hogy Kol hallgatna másra a saját egóján kívül.
És anyánknak olyan meggyőző érve volt, hogy még ő is,
a legvadabb Mikaelson, belátta, hogy rossz úton jár,
és eréllyel elfogadta új alakját.
A változás, kedves testvéreim, elkerülhetetlen.
Mernél velünk halandóként szembeszállni?
Az egyetlen elkerülhetetlen dolog a halálod.
Azt hiszem, az első vágás a legidősebbet illeti.
Sok mindent meg kell beszélnünk.
- Minden rendben lesz, megígérem. - Mit keresel ebben a harcban?
- Te nem vagy Mikaelson. - Lélekben félig az vagyok. - A vérfarkas anya.
Akiből úgy tűnik, boszorkánymentő lett.
Figyelj! Elvégezzük a varázslatot, vagy nem?
Azután, amit a ribanc és a lakája tett velem, bármilyen varázslatot elvégzek.
- Élvezem ezt az estét. - Én jobban élvezném, ha a lényegre térnél.
Volt 900 évem, hogy türelmet tanuljak,
bár kíváncsi vagyok, miért hagytál olyan sokáig leszúrva egy koporsóban.
Azért szúrtalak le, mert egy folyton vigyorgó talpnyaló voltál.
Anyánk azért hozott vissza a halálból, hogy kimosd a bugyijait?
Azért emelt maga mellé, mert igazságtalanul bántak velem,
megfosztottak majdnem az egész életemtől.
Elijah, ilyen kegyetlenséget tőle meg tudok érteni,
de mindig azt hittem, hogy te vagy a könyörületes.
Mit tettem, hogy azt érdemlem, hátat fordítasz nekem? Félsz Niklaustól?
Még mindig? Vagy féltékenységből tartottál bezárva a koporsóban?
Te áhítoztál a legidősebb testvér feladataira,
és ebben az esetben volt közel egy évezreded,
hogy helyrehozd a család gondjait, és nem 9 évszázadon át kudarcot vallani.
Lehet, hogy átkerültél, valamilyen parazita módján,
teszem hozzá, egy másik testbe, de biztosíthatlak, 900 év alatt
az unalmas érzelmeid meglehetősen ugyanazok maradtak.
Tudod, Finn, mint apánk,
te is mindig megvetetted természetfeletti létezésünket.
Apánk természetesen lemészárolta a sajátjait, miközben te,
te elbizakodott és unalmas lettél, ugyanúgy, mint ez a hús.
Nem fogom még egyszer megkérdezni. Hol van anyánk?
Kedves fiam,
te is nagyon hiányoztál.
- Sokáig fog tartani? - Azt akarod, hogy jelöljem meg a feltámadt lelkét
egy 1000 éves boszorkánynak. Jobb, ha nem kapkodom el, és helyesen csinálom.
Ami azt illeti, sajnálom. Senkinek nem szabadna elveszítenie a gyerekét.
Nem. Senkinek nem szabadna.
- Nálad van a talizmán? - Igen.
Hogy működik ez?
A varázslattal megjelölöd Esther lelkét, aztán mi lesz?
Amint másik testbe kerül,
meg lesz jelölve egy jellegzetes szimbólummal a kézfején.
- Így mindig tudni fogjátok, hogy ki ő. - Még mindig nem tudjuk, miért van itt.
Amikor Esther fogva tartott, nem árulta el, miért csinálja ezt az egészet?
Szeretetből.
Milyen nagy ütéseket kaptál?
A szeretet mellett mi inspirál ekkora fájdalmat és kegyetlenséget?
És Esther,
az ő szeretete nagyon-nagyon erős.
Miért nem mondod el, amit akarsz, hogy véget érjen ez a nyomorult este?
Fáj, hogy te és Elijah ilyen megvetéssel tekintetek rám.
Bárcsak látnátok, hogy mindent azért tettem, hogy megvédjelek titeket!
Te tényleg elhiszed ezt, igaz?
Tudtam, hogy hazug vagy, de most teljesen téveszmés vagy.
Ha tudod, felejtsd el a gyűlöletet, amibe kapaszkodsz,
és emlékezz azokra az időkre, amikor gyógyítottalak és ápoltalak.
Elijah, emlékszel, amikor Niklaus párbajra hívta apátokat?
Hagytam, hogy a testvéred magányosan meghaljon?
Mit mondtam, amikor hozzám jöttél, és azt kérted, segítsek rajta?
Hogy inkább meghalnál, minthogy lásd bármelyik gyerekedet szenvedni.
- Mondd el, mi történt! - Kihívtam őt. - Mit képzeltél?
- Azt hittem, ha egyszer legyőzöm, látná, hogy méltó vagyok. - Ne mozogj!
Niklaus, nyugodj meg! Minden rendben lesz.
Nevetett a kihívásomon.
Azt mondta, elveszi ezt tőlem jutalomként, miután legyőzött.
Harcolni kezdtünk, és ő leütött.
Levágta a madarat a nyakamból, és annyira dühös lettem,
hogy újra és újra megütöttem, és aztán meg is vágtam.
- Mi történt ezután? - Az arckifejezése,
még soha nem láttam ilyennek,
és annyira büszke voltam.
Anyám, felemeltem ezt,
hogy megmutassam neki, visszanyertem a jutalmamat, aztán... Miért tenne...
Apád dühében leszúrt a kardjával.
Nem hagyhattam, hogy ezt elvegye tőlem. Tőled kaptam ajándékba.
Jó fiú vagy, Niklaus.
Helyesen cselekedtél.
A nyaklánc.
- Nem védővarázslat volt. - Ígérd meg, hogy mindig viselni fogod!
- Hanem legyengített. - Azt akartam, hogy megvédjen önmagadtól.
Ha megölted volna az apádat abban a párbajban, vagy bárki mást
- az életed során, aktiváltad volna az átkot. - Tönkretettél.
Hagytad, hogy szenvedjek egy apa által, aki csak az erőt értékelte.
Ameddig lehetett, visszatartottalak, hogy szörnyeteggé változz.
Hazudtál, hogy eltitkold a vétkeidet, mert féltél.
Egész életemben a jóváhagyást kerestem,
amit megtagadott az, akit az apámnak hittem.
Te változtattál olyan puhánnyá, akit gyűlölt. Nézz rám!
Őrjöngsz és dühös vagy a szörnyre, amivé váltam, de te, anyám,
te vagy a felelős mindenért, ami vagyok.
Eltűnt.
Hol van?
Jól vagy?
- Igen. - Biztos? - Csak össze kell szednem magam.
A jel.
Te vagy az, igaz?
Esther.
Hol van anyánk?
Hol vagyok? Mi történt?
Engedd el!
Ő csak egy báb.
- Niklaus, nézz rá! Fogalma sincs róla. - Miről beszéltek? Kik vagytok?
Hallgass! Azonnal fogd be!
Anyánk megszervezi ezt az egész estét,
csak azért, hogy kínozzon minket, aztán egyszerűen eltűnik.
Miért?
Mi van, ha nem csak a mi elménket akarja megmérgezni ma este?
Rajta! Nyugodtan vedd fel.
Elijah, Lenore boltjában vagyok.
- Ennyi elég lesz. - El fognak jönni értem.
- Kedvesem, egész végig ez volt a tervem. - Mire kellene neki Hayley?
Hogy megölje, hogy minket büntessen, hogy megtudja az igazat a gyerekről,
egyik a tetszőleges számú ok közül, melyeket mind meghiúsítok,
amikor sikoltva visszaküldöm a pokolba.
Annyira örülök, hogy végre találkoztunk.
Áruld el, a fiaim elismerik valaha a jót, amit az életükbe hoztál?
Elvégre te adtál nekik reményt.
Egy gyermek ígérete mindannyiunknak egy jobb jövő ígéretét mutatta.
A gyerekek célja, hogy megmentsenek minket lényünk legrosszabb részétől,
egy igazság, amitől az én körülményeim csak még tragikusabbak, nem gondolod?
Nem sajnállak, Esther.
Szörnyű dolog egy anyától, ha cserben hagyja a gyerekét, ezt te is jól tudod.
De most szabadságot ajánlok, egy új test ajándékát,
megszabadulhatsz a hibridléttől.
Megvan a lehetőségem, hogy visszaadjak mindent, amit elvesztettél, Hayley,
hogy saját családod lehessen, még több gyereked születhessen.
Hát nem örülnél neki?
Gondolom, anyámmal van szerencsétlenségem beszélgetni.
Gyáva módjára a varázslataid mögé bújsz.
Nem azért jöttem, hogy háborúzzunk.
Minden, amit teszel, háborús cselekedet.
- Ha hozzáérsz, úgy segéljen... - Hayley szabadon távozhat.
Elmondtam az ajánlatomat. Tudja, miért vagyok itt.
Azért jöttem, hogy meggyógyítsam a családunkat, Elijah.
Ez egy rémisztő érzelem részedről. Azonnal menj el!
Soha nem akartam ártani, csak gyógyítani,
ahogy már meggyógyítottam a testvéreiteket, Finnt és Kolt.
Értetek visszacsinálok mindent, amit tettem, egy új élet által,
a vámpír-átok nélkül, amit én okoztam.
Kérjétek meg Hayley-t, hogy fogadja el szerető ajánlatomat!
Bolond vagy, ha azt hiszed, elfogadunk bármit, amit te kínálsz.
Tévedsz, Niklaus.
Eljön majd az az idő, kedvesem,
amikor könyörögni fogsz érte.
Azokat az átkozott madarakat használta menekülésre.
Az újjászületési ajánlata mellett anyánk mit mondott még?
Nem tudom. Sokat fecsegett.
Titeket hibáztatott azért, ami Hope-pal és velem történt.
Remélem, nem gondolkozol azon, hogy elfogadod az ajánlatát.
- Hayley, hozzád beszélek! - Mit akarsz, mit mondjak, Klaus?
Elvesztettem a lányomat, szóval igen, amikor anyád tiszta lapot kínál,
bocsáss meg, ha kísértésbe esek!
Mellesleg, köszönöm, hogy segítettél ma este, Elijah.
Sajnálom, hogy veszélybe sodor, ha egyáltalán beszélgetünk.
Hagyd most őt! Nekem van rád szükségem.
Anyánk, Elijah, a nő, aki világra hozott, aki átváltoztatott minket,
egész idő alatt hazudott nekem.
Legyengített.
Soha nem voltál gyenge, Niklaus.
Te vagy és mindig is te voltál a legvadabb mindannyiunk közül.
Ezer év alatt még senkit nem láttam, aki sikeresen szembeszállt veled,
még gonosz apánk sem.
Senki, aki megszállottan próbált megsemmisíteni téged.
Megvéded az otthonunkat, még olyan ellenséggel szemben is, mint anyánk,
mert ez, testvérem, ez a dolgod.
Mindig is te maradsz a bölcs tanácsadó, testvérem.
A család többi tagja tanulhatna tőled.
- Bourbont. Tisztán. - Mi az? Kell még egy kígyó?
Kígyóból sosem elég.
Köszönöm! Játszol ma este?
- Nem hinném. - Kár érte. Elég jó vagy.
Amióta átváltoztam, nem tudok játszani.
Nem tudom, miért.
Számunkra ez más.
A hanglejtés, a ritmus,
a harmónia, az érzékek tapasztalása megváltozott.
Gyorsabban mozgunk. Sokkal élesebben halljuk a hangokat.
A csend egyszerre hosszabb és mélyebb.
A hangok egyszerűen mások a mi fülünk számára. És ott vannak az érzelmek.
Egy vámpír számára rendkívül felfokozódnak.
Néha nehéz kifejezni.
Igen. Ez...
ez pontosan így van.
A zenét, az örömöt, amit éreztél, amikor játszottál, újra meg tudod tanulni.
Segíthetek.
Miért?
Mert ha valaki megtette volna ugyanezt velem és a testvéreimmel,
biztos vagyok benne, hogy a történelem másképp alakult volna.
- Hol voltál? - Elijah-val találkoztam.
Igazad volt. Talált valamit, amit helyre akar hozni.
Segíteni fog nekem.
Mindannyiunknak segíteni fog.
Tudnod kellett volna, hogy soha nem adják fel harc nélkül.
Természetesen. A mai este nem egy ultimátum volt. Csak egy meghívás.
Azt akartam, hogy elgondolkozzanak.
Elvégre csak azok kérik, hogy mentsék meg őket, akik tudják, hogy elvesztek.
Természetüknél fogva dacosak, és erősek lettek.
Hogyan akarod megmutatni nekik, hogy rossz úton járnak?
Módszeresen tönkreteszek mindent, amit becsülnek.
Már elvettem a farkasokat Niklaustól, akik az enyémek lettek.
Most itt az ideje összpontosítani a tékozló fiúra, Marcelre,
és a kis vámpírfészkére a folyó túloldalán.
Most, hogy megtisztítottuk a negyedet a fajtájától,
talán itt az ideje a figyelmünket szép otthonunk határa felé fordítani.
Elvesszük a büszkeségüket, az örömüket, a szerelmüket.
Mindent tönkreteszünk,
és amikor mélyponton vannak, a legnagyobb kétségbeesésben,
nem tehetnek mást, minthogy könyörögnek, hogy szabadítsam meg őket a fájdalomtól,
és mivel szeretem őket,
meg fogom tenni.
Facebook: @FirestarterSubs / @CainSubs Twitter: @FirestarterSubs / @_Caiin_