Mitä kuuluu? - Ihan hyvää. Entä itsellesi?
Oletko valmis? Miten polvesi jaksaa?
Mitä kuuluu? - Hyvää.
Teet pilaa aksentistani. - Enkä!
Onnistuiko? Älä välitä, se on vaikeaa.
Se voi turhauttaa, mutta jatka harjoittelua.
Keskeytämme ohjelman ilmoittaaksemme sähkökatkoksista länsirannikolla.
Mikä on "dissosiaatiohäiriö"?
Muistinmenetys, joka kestää pitkään.
Dissosiaatiohäiriö. Kun muistinmenetys jatkuu pitkään-
henkilö saattaa omaksua uuden, entiseen liittymättömän elämän.
Tätä kutsutaan dissosiaatiohäiriöksi
PUHELU ELILTÄ
Eli.
Miksei puhelimessa ole kenttää? - Sähköt päälle!
Isä? - Sähköt päälle!
Missä aurinkokennon muuntaja viipyy? - Kysyn ensi kerralla kaupungissa.
Yliopiston pääsykoe on torstaina. Minun on pakko päntätä.
On olemassa muinainen teknologia, jota kutsutaan kirjoiksi.
Asiat muuttuvat joka päivä.
Sytytetään kynttilöitä. - Voidaanko tankata generaattori?
Emme voi riistää Evalta musiikkiaan. - Vettäkään ei tule.
Milloin totutte elämään täällä? - Kunhan saat talon valmiiksi.
Valot päälle.
Tulkaahan, kuluttajat. Aika metsästää fossiilista polttoainetta.
Voi paska. Helvetti sentään.
Tulin hakemaan otsalamppua ja unohdin kai oven auki.
Olen idiootti. Anteeksi. - Ei hätää. Meillä on toinenkin akku.
Käynnistä.
Ei onnistu. - Ilmeisesti voimalassa oli ongelma.
Hätäjärjestelmä käynnistyi ja sulki koko voimalan.
Se johti lisäsulkuihin ympäri sähköverkkoa.
Verkko ei enää kestänyt, joten se sulki itsensä kokonaan.
Odotamme yhä tietoa siitä, mikä aiheutti...
Huhujen mukaan terroristit ovat iskeneet sähkönjakeluverkkoon..
Ainakin 300 miljoonaa ihmistä on vailla sähköä...
Miljoonat ovat yhä ilman sähköä. Ei metroja, hissejä...
Pääkaupungissa on huolestuttu rokotteiden kylmäsäilytyksestä...
Kaikkia pyydetään pysymään kotonaan. Keittäkää vesi ja säilökää ruokaa.
Pitäisikö vain kävellä? - Siinä kestäisi kolme päivää.
Ja miten kantaisimme bensan takaisin kotiin?
Ehkä joku voi antaa kyydin. - Entä jos ei?
Sitten jäädään kaupunkiin. - Millä rahalla?
Myydään Eva.
Minusta saa purkillisen säilykelihaa. - Mistä se oikeastaan on tehty?
Pitele tätä. Säilykelihalle on oma museokin. "Guggenham".
Isä?
Eva. - Mitä nyt?
Ei kuulu mitään.
Onhan ääni tarpeeksi kovalla? - Joo.
Entä patterit? - Tämä on aurinkokäyttöinen.
Läpäiset kokeen leikiten, nuppuseni.
Isänäni sinun on pakko sanoa noin. - Totta, mutta olen myös oikeassa.
Sinusta voisi tulla koko maailmankaikkeuden presidentti.
Haluan vain tietää, että olisin päässyt sisään.-Tiedän.
10 päivää ilman sähköä
Mitä? - Älynväläys.
Tuo minulle kengännauhat. - Oikeastiko?
Varovasti, isä.
Mieletöntä!
Johnsonit ovat jättäneet kotinsa. - Outoa.
Käytkö taas tapaamassa ystäviäsi?
Saa nähdä, ketä siellä on.
POLTTOAINE LOPUSSA
Vau. - Näin nopeasti.
Pahoittelen, että joudun kysymään. Onhan teillä rahaa?
Kyllä on.
Ja olethan maksanut jäsenmaksusi?
Tietysti. Kuka ei maksaisi oikeudesta käydä ostoksilla?
Olen vain varovainen. Kriisit eivät tuo ihmisten parhaita puolia esiin.
Ne paljastavat luonteen, totta.
Kaikki tämä johtuu ahneudesta. - Olen samaa mieltä, Stan.
Onko kaupungissa bensaa? - Ei.
Vanha Mick odottaa toimitusta, mutta se on pelkkää puhetta.
Myykö kukaan muu?
Tulkaa takaovelle, kun olette valmiit.
Isä, muuntaja aurinkopaneelille.
Onko toimituksemme saapunut? - Ei. Ei bensaa, ei toimituksia.
Suolaa.
Sain sen.
Hei. - Vau.
Kiitos, Stan. Mitä olen velkaa?
Sanotaan 50 bensasta. Kynttilät talo tarjoaa.
Kiitos. - Ei kestä. Meidän on pidettävä yhtä.
Lähdettekö kaupungista? - Emme, lähdemme kotiin odottelemaan.
Sillä säästyy bensaa. - Niin.
POLTTOAINE LOPUSSA
Vilkaisepa tuota. - Nam, herkkua.
Nähdään. - Joo.
Hei, Jerry. - Hei, Robert.
Menen nyt, isä. - Tavataan täällä yhdeltätoista.
Sano terveisiä sille tyypille. - Et edes tunne häntä, joten en.
Selvä, nuppunen. Hei, Nell. - Niin?
Rakastan sinua kuin löyhkää. - Samat sanat.
Hei, Jerry. Annas kun tarjoan lämpimän oluen.
Enemmän voimaa vasempaan käteen, kun nostat sitä.
Aloita alusta. Enemmän voimaa vasempaan.
Hyvä. Vedä ja vapauta. Älä peitä kasvojasi.
Kuules, Nelly. Tiedän, että tämä tulee nopeasti...
Mutta koska on maailmanloppukin ja kaikkea...
Tämä on ihana ilta! - Mitä sinä teet?
Eikö olekin? - Olet oikeassa.
Kuin näkisin valtavan kauniita, pyörteileviä vesiputouksia!
Oletko kunnossa? Kaatumisessa ei ole mitään vikaa. Nousehan.
Hei, Nell. - Joskus kaatuminen on ihan okei.
Oletko kunnossa?
Onko tuo siskosi? - Joo.
Nähdäänkö ensi viikolla? - Takuulla.
Hei sitten.
Oli hauska tavata, Nellin sisko. - Samoin.
Nell löi varpaansa. - Ai jaa?
Ja naamani. - Löitkö naamasi? Auts.
Pitäisi perustaa perhebändi. - Kuulostaa hyvältä.
Miten tanssi sujui?
Rubyn mielestä en ole valmis koe-esiintymiseen.
Niinkö?-Hän ei sanonut niin, mutta sen huomasi kyllä.
En tule ikinä palaamaan tasolleni. - Älä nyt. Polven toipuminen kestää.
Tiedän, muttei kyse ole polvestani. Olen vain ikäloppu.
Mitä se tekee minusta? - Supervanhan.
Mitäs täällä on käynyt?
Tarvitsetteko apua?
Onko kaikki kunnossa?
Selvä. Tulkitsen tuon "kylläksi".
Voi, tytöt.
Valot päälle.
Miten varpaasi voi? Entä naama? Vaikka onkin mäsänä.
Ihan hyvin.
Tämä leipä on kovaa ja ällöä.
Huomenta, kultaseni. - Huomenta.
Maitojauhetta.
Emme käy nyt hetkeen kaupungissa. - Miksemme?
Sitä ei kestä pitkään.
Emme tiedä, milloin virta palaa. Meillä on vettä, puuta ja muonaa.
Meidän on pakko. - Olemme turvassa täällä.
Isä, meidän on pakko! - Ei.
Kuka sanoo, että sinä päätät?
Otan auton itse.
Hän ei tarkoittanut tuota. - Tiedän.
Mitä luulet tässä olevan?
Persikoita.
Eikä!
Jäämmekö tänne loppuelämäksemme? - Vain sähkökatkon ajaksi, nuppuseni.
En ole mikään helvetin nuppusesi!
Kiitos, kulta.
Isä?
Isä!
Tytöt, minä vuodan.
Pitäkää huolta toisistanne. - Ole hiljaa, isä!
Isä, sinä selviät. Kaikki järjestyy.
Sinä selviät kyllä.
Rakastakaa toisianne. - Kaikki järjestyy.
Hei... - Isä?
Isä?
Luultavasti ne villisiat.
Kaksi kuukautta ilman sähköä
Hei, Eva.
Meillä on munia.
Käyn täyttämässä generaattorin. - Mitä?
Täytetään generaattori. Nyt, ennen kuin tulee liian pimeä.
Miksi?
Koska haluan nähdä äidin ja isän.
Voidaan katsella kotivideoita. Ja voin tanssia musiikin tahtiin.
Emme voi. Bensaa on säästettävä ajamiseen.
Alle puolet tästä riittää kaupunkiin. - Ja toiset takaisin kotiin.
Bensaa jää silti yli.
Se on säästettävä hätätilannetta varten.
Tarvitsen sitä. - Etkä.
Kanisteri on henkivakuutuksemme. - Meidän molempien.
Molempien. Puolet kuuluu minulle. - Kuten puolet kaikesta muustakin.
Käytän sitten oman osuuteni. - Ei! Lopuista ei ole mitään hyötyä.
Meidän on säästettävä tätä oikeaan tarpeeseen.
Lopeta.
Eva.
Eva!
Eva, Pinky ja Beersheba ovat kuolleet. Eva?
Laitan ruokaa, koska näännyn nälkään. Niin varmasti sinäkin.
Tule syömään kun huvittaa.
Eva.
Kuules, ymmärrän kyllä. - Etkä. Äiti olisi ymmärtänyt.
Eva?
Eva!
Hei, hei. Onko kaikki hyvin?
Mikä hätänä? Kaikki on hyvin. Olen tässä.
Näin unta, että siat kaivoivat isän ylös maasta.
En löytänyt sinua.
Älä pelkää. Olen tässä. - En löytänyt sinua.
Olen tässä. - En löytänyt sinua.
Kaikki on hyvin.
Eva.
En pysty tähän enää. En voi tanssia metronomin tahtiin.
Pidät minua varmaan turhamaisena, mutta anna minulle edes 10 minuuttia.
Sillä jaksan pitkään.
Ole kiltti.
Minulla on sinulle yllätys. Se ei yllä ihan bensan tasolle...
...mutta tiedän, että tulet pitämään siitä.
Vau. - Kaksi purukumia. Saat molemmat.
Mikä tämä on?
Se oli suklaakarkki.
Missä se on?
Söin sen.
Eli kun yritän tanssia metronomin tahtiin, sinä mussutat suklaata?
Et ikinä syö suklaata. - Hitto vie, Nell!
Kutsuin sinua, muttet vastannut. En ajatellut, että suuttuisit.
Hae isän kivääri.
Kuka siellä on? - Nell, oletko se sinä?
Herranjestas. - Eli?
Hei.
Nell. - Miten pääsit tänne?
Lähdin pyörällä, mutta kumi puhkesi, joten olen kävellyt pari päivää.
Koputin joka oveen. Tiesin teidän olevan täällä. Muualla oli tyhjää.
Miten voitte? - Ihan hyvin.
Missä isänne on? - Hän kuoli.
Se oli onnettomuus. - Otan osaa.
Tule sisään.
Riittääkö ruoka varmasti? - Joo, söimme jo.
Mitä kaupungissa tapahtuu? - Ihmiset alkavat sairastella.
Vesi ei ole puhdasta.
Luulin sinun kuolleen, kun et enää tullut kaupunkiin.
En. Meiltä loppui bensa.
Kaikilta on loppunut bensa.
Ei ole bensaa, ei sähköä, ei kulkuvälineitä-
ei puhelimia saati internetiä.
Olemme kuin villissä lännessä.
Tiedätkö ollenkaan, mikä tämän aiheutti?
Olen kuullut huhuja.
Kaikenlaisia teorioita, hulluja sellaisia.
Onko teillä polkupyöränne? - Ei, isä lahjoitti ne koululaisille.
Harmi.
Minne menemme? Mitä ylhäällä on? - Metsää.
Metsää on täälläkin. - Saat nähdä.
Otan sinut kiinni. - Älä edes kuvittele!
Tule tänne.
Kappas.
Tuntuuhan hyvältä? - Joo.
Sanoinko jotain väärää? - Et. Hän vain treenaa kovasti.
Miksi? - Mitä?
Miksi hän tanssii? - Koe-esiintymistä varten.
Hän on jo miltei liian vanha. Samoin minunkin pitää päntätä.
Ymmärrän.
Jotkut kaupungissa tarkastavat yhä postilaatikkonsa joka aamu.
Se on kuin dissosiaatiohäiriö. - Mikä?
Silloin unohtaa kaiken.
Sitä on jossakin oudossa tilassa-
eikä muista mitään, mitä aiemmin on tapahtunut.
Mutta muuten vaikuttaa ihan tavalliselta.
Dissosiaatiohäiriö?
Dissosiaatio. Käy järkeen.
Emme voi luovuttaa, Eli.
Emme vain voi.
Hammastahna on melkein loppu. - Tiedetään.
Kuinka pitkään hän aikoo viipyä? - En tiedä.
Koska hän syö ruokaamme, ja se alkaa loppua.
Mikset pidä hänestä?
Kunhan et tule raskaaksi. - Mitä?
Emme kaipaa tänne vauvaa, ja hän ottaisi heti hatkat.
Asiat alkavat palata raiteilleen idässä, Nelly.
Siellä on sähköt ja ihmisillä töitä.
Puhelimet toimivat ja kaupoissa on ruokaa.
Mitä? - Haluan, että lähdet mukaani.
Mikset kertonut aiemmin? - Halusin ensin ottaa sinusta selvää.
Mitä tarkoitat, "ottaa selvää"? - Että oletko se oikea.
Aiotteko kävellä Bostoniin? - Siinä kestää kahdeksan kuukautta.
Eli talveen siis? - Niin.
Entä jos ette selviä perille asti? - Jäämme jonnekin.
Minne muka? Kuka huolisi puolen tusinaa nälkää näkevää?
Joella on kivääri, niin teilläkin. Voimme viljellä ja metsästää.
Osaatko metsästää? - Olen nopea oppija.
Mitä Bostonissa muka on? - Sähköä, ruokaa, töitä.
Se on pelkkä huhu! - Eva, älä viitsi.
Tule mukaamme. Siitä tulee seikkailu.
Jos jäätte tänne, mitään ei tapahdu. Se ei ole reilua siskoasi kohtaan.
Äiti sanoikin aina, että päätät omista asioistasi.
Nell tekee mitä itse haluaa.
Tässä. Tarvitset sitä minua enemmän. - Hänen veljellään on jo ase.
Anteeksi, etten antanut sinun käyttää bensaa.
Ajattelin, että voisimme jäädä vielä yhdeksi yöksi.
Voisimme pitää juhlat ja katsella tanssiasi.
Ei. Jos aiot lähteä, lähde.
Mutta Eva, olemme perheemme viimeiset.
Meidän on pidettävä yhtä. - Hei, kuule.
Olemme tehneet valintamme.
Hei sitten, Nelly. Tulen aina olemaan siskosi.
Jäädään tähän yöksi. - Selvä.
Eli.
En lähde mukaasi.
Mitä?
En tule mukaasi.
Etkö tulekaan?
En voi jättää Evaa.
Jättäisikö hän sinut? - Ei.
Hänhän ei lähtenyt mukaan. - Se on eri asia.
Ota nämä. Tiedän, että teillä on tikut vähissä.
Kiitos.
Rakastan sinua miten vain voin.
Hei sitten. - Hei.
Eva!
Anna anteeksi.
Voi, Nell.
Kuusi kuukautta ilman sähköä
Portulakkaa.
Lutukkaa.-Ajatella, että tätä kaikkea kasvoi täällä koko ajan.
Mitä tämä on?
Onko se tämä?
Isosalalin marjoja.
Ne lievittävät tulehdusta.
Mustaherukkaa.
Kiitos. Kiitos!
Juodaan.
Eikö tämä pitänyt säästää synnytystä tai käärmeenpuremaa varten?
Täällä ei ihan hetkeen mitään lapsia synnytellä.
Antaa mennä.
Jestas sentään.
Okei, vedetään sitten lärvit.
Vanhusten viinaa.
Appelsiinissa on C-vitamiinia. Se parantaa vastustuskykyä.
Tiedätkö, mitä ajattelin? Voisimme kuunnella hetken musiikkia.
Oletko tosissasi? - Joo.
Nyt hetikö? - Tietysti.
Haluaisin ehkä säästellä sitä, jotta minulla on mitä odottaa.
Miten vaan. Nyt olisi hyvä hetki. - Eikä ole.
Kylläpäs on. Muistatko, mitä isä tapasi sanoa?
Onei-sodat. On, ei, on, ei...
Onei, eion, onei...
Ei vieläkään kenttää.
Ei internetiä.
Mutta meillä on popcornia!
Kamera käy.
Eikö olekin hän komea?
KOSKETTAVA KOTIVIDEO: UUSINTAVERSIO
Katsos tätä!
Kakun vuoro. - Tiedänkin jo, mitä toivon.
Mustikoiden pitäisi olla nyt kypsiä. Viivyn ehkä pari tuntia.
Voin jo maistaa mustikkapiirakan. - Ilman piirakkaa.
Heipä hei.
Ei hätää, anteeksi. Hei. - Hei.
Muistatko minut?
Stan.
Vau. Tosiaan muistat minut. - No, sinulla on...
Sinä olet Eva. Muistan sinut. - Kyllä.
Mitä sinä täällä teet?
Olin matkalla pohjoiseen, kun kuulin kirveen ja haistoin savun.
Ajattelin piipahtaa katsomassa, miten pärjäilette.
Oletko kuullut mitään uutisia? - En.
Idässä menee kuulemma jo paremmin.
Kuka niin sanoi? - Eräs ystävä.
Onko teillä täällä ystäviä? - Joo.
Minäkin kuulin ne jutut Bostonista.
Jotkut typerykset lähtivät jopa jahtaamaan huhuja ympäri maata.
He eivät pitkään selviä.
Niin...
Teillä on kunnon kasa puuta. Hyvä. - Niin on.
Pilkoitteko nuo kaikki itse? - Ei, isä pilkkoi.
Isäsi. Onko hän maisemissa? - Kyllä on.
Missä hän on? Haluaisin jututtaa häntä.
Hän on metsikössä. - Vai niin.
Hän tulee kohta takaisin. - Aivan.
Taidan jäädä odottamaan.
Olen pahoillani, jos pelotan sinua.
Ei pitäisi pelätä. Ajat ovat vain vaikeat.
Päästä irti!
Lopeta, ole kiltti.
Eva!
Mitä tapahtui?
Tapan sinut!
Minä saatana tapan sinut!
Eva!
Hän on poissa.
Hän on poissa. Olet turvassa. Oletko kunnossa?
Syö tämä särkylääke.
En, se on viimeinen. - Eva, syö se.
Syön puolikkaan. - Eva.
Minulla on äitiä ikävä.
Hän rakasti sinua niin paljon.
Kun tanssitte yhdessä, näin kuin kahtena.
Hän rakasti sinuakin.
Niin.
Ikävöin isää myös.
Tässä. Ole kiltti, Eva.
Ei ole nälkä. - Minä pyydän.
Tänään tarjolla on madotonta riisiä ja hurjat neljätoista tarhapapua.
Ja kaiken kruununa kupillinen valkoista teetä, madame.
Mistä sait bensaa? - Mitä?
Luulin hänen vieneen kaiken. - Ei. Kätkin bensan.
Minultako? - Harkitsemattomilta päätöksiltä.
Niin oli kai paras.
Älä nyt, luulin sinun piristyvän. Voimme tanssia ja pitää hauskaa.
Anna olla.
Kahdeksan kuukautta ilman sähköä
Voi luoja.
Tämä on kirje isältä.
Katso.
Jättiköhän hän sen siltä varalta, että jotain sattuu?
Tehdään tästä jotain erityistä. Mennään ulos lukemaan tämä.
Tule. Haen kiväärin.
Tule, Eva.
NUPPUNEN
Eva!
Mitä? - Satutin selkäni.
Oletko kunnossa? - En.
Voi paska.
Hei. Minä autan.
Mene makuulle. Jos et venyttele selkääsi, se vaivaa sinua ikuisesti.
Mitä nyt?
Mitä?
Minä vain pelkään niin.
En voi sille mitään.
Tunnen kuin jotkin mustat aallot...
Uin pintaan-
ja ajattelen selviytyväni tästä.
Sitten iskee uusi aalto, ja vajoan taas pinnan alle.
Voi kultaseni.
Ei mitään hätää.
Minä suojelen sinua.
Onko se ruokamyrkytys? Tai punatauti tai kolera...
Jessus, Nell! - Anteeksi.
Ei hätää.
Miten voit? - Vähän pahoinvointia vain.
Menen makuulle.
ABORTTI
Hei. Mitä sinä teet?
Luin säilöntätekniikoista. Meidän on säilöttävä ruokaa talven varalle.
Meitä tulee olemaan kolme.
Saan lapsen.
Niin. Sitä pelkäsinkin.
Ei hätää. Keksimme kyllä keinon. - Minkä keinon?
Et kai halua synnyttää ei-toivottua lasta?
En. Minkään lapsen ei pitäisi olla ei-toivottu.
On ehkä turvallinen tapa... - Haluan pitää sen.
En kestä menettää enää mitään.
Sinut raiskattiin. - Sillä ei ole mitään väliä.
Onpas. Se on raiskaajan lapsi.
En usko, että lapsi on vastuussa vanhempiensa teoista.
Miten lapsi voisi olla edes minun? - Mitä tarkoitat?
Lapsi on oma ihmisensä.
Hitto vie, että nälättää.
"Väsymys ja pahoinvointi raskauden 2. tai 3. kolmanneksella-
voi johtua B12-vitamiinin puutteen aiheuttamasta anemiasta."
"Neonataalille voi syntyä verenvuotoa sekä aivo-ja hermovaurioita."
Ehkä nimeämme hänet Neonataaliksi. - Lopeta. Olet kalpea kuin aave.
Aivovaurioita, mieti nyt.
B12.
B12-vitamiinia on liha-ja maitotuotteissa.
Kuole, ole kiltti. Siskoni saa lapsen. Sinun on kuoltava.
Voi helvetti.
Ihanaa saada taas saippuaa.
Onko hyvää? - Tosi hyvää.
Pojasta tulee tanssija. Tunnustele.
Tai muuttonainen. - Ei. Se on poika.
Suloinen, vahva ja kaunis poika.
Lyön bensasta vetoa. - Okei.
Juhla-ateria.
Mikä tuo haju on? - En tiedä. Olenko se minä?
Ei. En tiedä.
Onko se jokin raskausjuttu? Mystisiä fantasiahajuja?
Ei.
Se on kuin savua, muttei tule täältä.
Haistatko sen?
Onko hän palannut? Onko se hänen nuotionsa?-Ei.
Mistä niin päättelet?
En tiedä.
Piiloudu. - Minne?
Keittiön oven viereen.
Mitä?
Mitä nyt? - Palkki romahti.
Herranjumala.
Supistus?
Luulen niin. Voi luoja!
Keskimääräinen synnytys kestää 16-18 tuntia.
Kauanko tämä on kestänyt? - Viisi tuntia.
Nelly. On tosi ihanaa, että suostuit tähän.
Tietysti suostuin.
Mitä muuta varten siskot ovat?
Nopeutuuko tämä?
Taidat olla jumissa.
Talo hajoaa. Minun on päästävä ulos. - Selvä.
Sinulle tekee hyvää liikkua.
Pystytkö kävelemään? Voitko yrittää? Siitä voi olla apua.
Varovasti.
Täällä on hyvä.
Olethan kunnossa? - Joo.
Ei hätää. Pärjäät tosi hyvin.
Herranjumala!
Pärjäät loistavasti. Se on kohta ohi.
Se tulee. Tunnen sen.
Ei hätää. Se tulee. Se tulee!
Voi hitto! Okei.
Työnnä.
Työnnä!
Se tulee. Työnnä vielä kerran!
Ei hätää. Kaikki on hyvin. Minä sain sinut.
Hei.
Rakastan sinua koko elämäni.
Hei, kulta.
Voi luoja!
Sinä teit sen. - Hei, rakas.
Olit oikeassa.
Hän on suloinen, fiksu, vahva ja kaunis poika.
Venyttele.
Luoja. Täällä löyhkää.
Hyvä on. - Eva?
Kaikki on hyvin. - Eva?
Eva. - Emme voi jäädä tänne.
Musta home on vaaraksi lapselle.
Tässä. Pitele häntä.
Eva...
Tässä. Saitko hänet? - Joo.
Voi, pikkuinen. Kaikki on hyvin.
Selvä. Haen kaiken ruoan talosta.
Eva, mitä sinä teet?
Missä bensa on? - Mikron alla. Kuinka niin?
Minähän voitin vedon. Saan siis käyttää bensan kuten haluan.
Poltan koko talon.
Mitä helvettiä?
Ennemmin tai myöhemmin joku tulee etsimään meitä.
Jos poltamme talon, meidän luullaan kuolleen palossa.
Katso tätä paikkaa! Se on myrkyllinen ja lahoaa. Emme saa kattoa korjattua.
Entä jos syttyy metsäpalo? - On liian märkää.
Kauanko ihmisiä on ollut olemassa? Ihmisiä maapallolla?
100... 200.000 vuotta.
Kauanko meillä on ollut sähköä? - 140 vuotta.
Aivan. Tajuatko? Kaikki tämä... - Muuta meillä ei ole.
Meillä on toisemme. Meillä on ruokaa ja osaamme hankkia lisää.
Täällä ei ole enää turvallista.
Me selviämme kyllä, Nelly.
Se on oikein.
Anna minulle hetki.
Okei. Haluatko sinä tehdä sen? - Joo.
.:: Ensin www.hounddawgs.org ::.
Suomennos: Mikko Kinnunen BTI Studios