UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
E o bicicletă acolo, Derek.
E în condiție bună.
- Poți merge pe ea acasă, amice. - Nu pot.
- De ce nu? - Nu știu să merg pe bicicletă.
- Cum adică nu știi? - Nu am învățat când eram mic.
- Nimeni nu m-a învățat. - Te învăț eu.
- Da? - Da, sigur.
Așază-te pe ea.
Picioarele pe pedale.
Încredere completă.
Ridică-te!
- Să mă ridic? - Întotdeauna te ridici.
- Te ridici. - Te ridici.
Prima regulă.
- Întotdeauna te ridici. - Te ridici.
Picioarele pe pedale.
Dar, de data asta... A făcut-o din nou.
Voiam să spun să apeși...
Face asta data viitoare. Ridică-te.
- Mă ridic. - Întotdeauna te ridici.
- Da. - Așa.
Așa.
- Înapoi pe bicicletă. - Da.
Va fi o zi lungă.
Nu am avut tată când eram mic,
nimeni nu m-a învățat să merg pe bicicletă.
Mama nu a vrut să învăț fiindcă nu voia să cad.
Știa ea ce știa.
Asta e diferența între mame și tați.
Mamele nu vor niciodată să cazi.
Tații vor să cazi imediat,
ca să știi cum e,
iar dacă te lovești, nu vei mai cădea.
Îmi pare rău că nu am fost acolo să te învăț, Derek.
E în regulă. Nu ar fi contat.
Nu știu acum, nu aș fi știut nici atunci.
Sunt degeaba.
E ultimul lucru care ești, băiete. În scurt timp vei merge pe bicicletă.
Vei fi încă în viață să mă vezi?
Dacă te grăbești, s-ar putea.
Dacă nu, poți veni pe ea la înmormântare.
- Poți să îți faci singur postările. - E pentru mine?
Da, e un cadou
și Vicky l-a setat și merge.
Uite.
Ce e asta? E o aplicație care răspunde la întrebări?
Da.
Cine ar câștiga dintre o gorilă și un urangutan?
- Iată o rețetă pentru păstârnac. - Ce?
Uite, am telefonul meu.
Știu.
- E minunat, așa-i? - Da.
- Mai am o surpriză. - Ce?
Ai o întâlnire.
- Ce, de pe internet? - Da.
Nu pot să merg, nu? Fiindcă...
E o fată drăguță?
- Da, arată bine, Derek. - Serios?
- Haide, fiule, dă-i bătaie. - Dă-i bătaie.
Dacă zice că sunt groaznic? Adică jalnic sau ceva?
Ea te-a ales, Derek.
Să rezerv un restaurant?
- Da? - Da.
Excelent.
- Merg la o întâlnire. - Așa e.
- Relaxează-te și fii tu însuți, Derek. - Da.
Mă ajută să găsesc ce lucruri să spun la întâlnire
fiindcă nu am mai fost niciodată.
- Ce să spun? - Întreab-o ce lucruri îi plac.
Ce, să spun...
- „Ce lucruri îți plac?” - Da.
- „Ce lucruri îți plac?” - Știu eu ce i-ar plăcea.
Întreab-o cu ce se ocupă și de unde e...
- „De unde ești?” - Ce vrea ea să spună.
„Despre ce vrei să vorbești?”
- Da. - E dispusă să o facă?
- Mai taci. - „Mai taci...” Ce prostie.
Pune pixul și caietul jos. Simplu.
Ușor. În primul rând: nu mai clefăi ca un peștișor.
Toată treaba asta.
Doi: nu-ți mai pieptăna părul ca un călugăr bătrân.
Trei: nu mai face așa.
Ca un clește.
- Ca un homar sau un crab. - Cine ar câștiga dintre ei?
Termini și cu asta: „Cine ar câștiga?”
- Răspunsuri, nu întrebări. - Dar între o întrebare și un răspuns?
Băga-mi-aș!
Mergi la întâlnire când tatăl tău e bolnav?
- Ar trebui să nu merg? - Sigur că ar trebui să mergi, Derek.
- Geoff, îmi faci o favoare? - Da.
- Taci dracu' din gură. - Scuze.
Ai grijă!
Un bărbat de 50 ani merge la o întâlnire.
Sunați paparazzi.
Opriți presele!
De ce primește el toată atenția?
Hai, Derek, trebuie să mergem. E aproape ora plecării.
- Trebuie să fii gata de întâlnire. - Se descurcă foarte bine.
Crede-mă, așa se descurcă el bine.
Haide!
- E atât de entuziasmat. - Chiar e?
Aș vrea să merg să văd ce vorbesc.
- Părea drăguță. - Arăta bine.
- Iată-l. - Uită-te la el!
- Arăți minunat, Derek. - Mulțumesc.
- Pantofi și pantaloni adevărați. - Ești elegant.
- Poftim, Derek. Ți-am luat o băutură. - Mulțumesc. Da, abia aștept.
- E o fată norocoasă, nu-i așa? - Da.
- Ce naiba? - De ce ai făcut asta?
- Tâmpitule! - Să văd.
- Ce? - Era îmbrăcat.
- Sunt bine. - Ești un dobitoc.
Da? Și ce o să faci în legătură cu asta?
Da, dispari!
Ce faci, Derek? Dă-i drumul, Derek, o să intri în bucluc!
- Kev e în regulă? - Da, e bine!
- Scuze. - E în regulă. Kev, ești OK?
- Ești bine? - Da.
Ești OK, Kev?
Te-ai lovit.
- Unde îmi e băutura? - Lasă băutura!
- Ești OK, Derek? - Da.
- Geoff nu a fost rănit, nu? - Lasă-l pe Geoff.
- Ești în regulă, Kev? - Da.
- Pa, Kevin. - Prostănac.
- Să mai merg la întâlnire? - Sigur că da!
- Poftim. - Mersi!
- Ne vedem mai târziu, Kev. - Baftă!
Ne vedem, pa.
- Distracție plăcută, Derek. - Da.
- Haide. - Te vei descurca, amice.
Mulțumesc.
Nu trebuie să fugi, Derek.
Geoff.
Îmi pare rău.
Nu, mie îmi pare rău. A fost vina mea. Am fost un idiot.
- Nu îți face griji. - Îmi pare rău.
- Mulțumesc. - Distracție plăcută. Să te simți bine.
Ăsta e încă un job pe care va trebui să îl părăsesc.
Nu, nu trebuie să pleci.
- Pot să îți dau un sfat, Geoff? - Da.
Crezi că ai putea să încerci să nu fii un nemernic tot timpul?
- Da. - Atunci, vei fi în regulă.
- Mulțumesc. - Ne vedem mai târziu.
- Aici e? - Da.
- Arată bine. - Da.
- Bună seara, domnule. - Domnule.
Aveți rezervare?
- Am o întâlnire. - Cum vă numiți?
- Derek. - Derek și mai cum?
Derek Noakes.
Da. Doamna e deja la masă.
- Ce sunt astea? - Bomboane mentolate.
Sunt gratis?
- Da. - Pot să iau una?
În mod normal sunt pentru după masă.
Pot lua una acum?
- Da. - Mulțumesc.
Bomboane mentolate gratis, acolo.
Eu sunt Derek.
- Eu sunt Tracy. - Bună.
Chelner.
O băutură pentru început?
- O Cola dietetică, vă rog. - Și eu, una.
- Două Cola dietetice, sigur. - Da.
Două paie.
- Sigur. Meniul, pentru dv. - Mulțumesc.
- Ce faci? - Lista e la tine?
- Nu. - Înseamnă că am uitat-o acasă.
- Ai lăsat-o singură la masă? - Am nevoie de listă.
Nu ai nevoie de listă, Derek.
Vorbește despre tine. Și despre ea.
Mulțumesc.
Am uitat lista cu întrebările pe care voiam să ți le pun.
- Vrei să o împrumuți pe a mea? - Da, te rog.
Da.
Ce lucruri îți plac?
Nu știu, am făcut o listă cu întrebări, nu și răspunsuri.
Întreabă-mă tu atunci.
Ce lucruri îți plac?
Susan Boyle, pisici, Hannah,
oameni bătrâni, Robbie Williams,
Britain's Got Talent, Miranda,
maimuțe, porcușori,
Mrs. Brown Boys.
Genial. Îmi place să râgâi.
Ador să râgâi.
A sunat ca o cămilă.
- Puteți râgâi? - Pardon?
- Puteți râgâi? - Nu.
Mulțumesc.
- Ne place să râgâim, nu? - Ați ales mâncarea?
Nu.
Ce e...
- Cuisses de grenouille? - Da.
- E un aperitiv. Picioare de broască. - Poftim?
- Picioare de broască. - Picioare de... Ce, o broască reală?
Sigur. Sunt șapte sau opt în porție.
Și broaștele de la care le-ați luat? Sunt invalide acum?
Nu. Nu, broasca... e moartă.
Evident, mâncăm doar picioarele.
E o delicatesă. Are gust de... pui.
Aveți pui?
La poulet.
- Adică puiul. - Da, așa că...
De ce serviți broaște înainte să se termine puiul?
Sunt două feluri de mâncare diferite.
Ăsta ce e? L'escargot.
Escargot sunt melci.
Ce?
- Melci. - Melci?
Usturoi, unt, ierburi...
Sigur, melci. E...
- Ce? Melci adevărați? - Gătiți, bineînțeles.
Bineînțeles. Ai putea mânca un limax?
Nu.
Dar mănânci un melc și o broască.
Ați putea... Poate e mai bine puiul.
- Vreau pui. - Sigur.
- Eu doresc pui. - OK.
Vrea cineva o ceașcă de ceai?
Nu, mulțumesc.
Sheila? Vrei o ceașcă de ceai, Sheila?
- Da, te rog. - Da?
- Cum vrei ceaiul? - Cu lapte și un cub de zahăr.
Lapte și un cubuleț, OK.
- Vrei și tu una, Vicky? - Da, bine. Vreau ca Sheila.
Da? Bine. Două, cu lapte și un cub.
Ai nevoie de ajutor?
Da, sigur. Ar fi bine.
Nu îți face griji. Și eu eram o nemernică.
OK.
Da, haide. Sheila ne așteaptă.
- Da. - Să fie tare ceaiul.
- Îi place tare. - Așa e.
În regulă.
Madame. Monsieur.
- Deux coq au vin. - Ce?
Coq au vin.
În mare parte pui, nu?
Da.
Bon appétit!
- Am să pun bucata asta deoparte. - Pentru orice eventualitate?
- Da. - E bună ideea?
LE SACRÉ COEUR BISTRO FRANCEZ
- Mi-a plăcut. A fost gustos, nu? - Delicios.
- Ai triplu-cartofat vreodată? - Ce e aia?
Odată am mâncat cartofi piure, copți și prăjiți.
Triplu-cartofat.
- Gata? - Mulțumesc.
- Cu plăcere. - A fost genial.
Mulțumesc.
- Animalul tău preferat? - Calul.
Iubesc caii. Îți plac ăia așa micuți?
Câinii, adică?
Nu.
Nu, doar ăia mici... Caii în miniatură.
- Da. - Da.
Ești amuzantă. Arăți ca în poză.
- Și tu. - Da.
- Ai călărit vreodată un cal? - Nu.
Am hrănit un cal. Știi de ce trebuie să o faci așa?
Ca să facă așa
și să nu îți muște degetele așa.
- I-ai simțit limba? - Nu, doar buzele.
Caii au limbă? Ei ling chestii?
- Da. Câinii o fac. - Câinii ling.
De aia nu pupi un câine, fiindcă a lins chestii.
Și limba unei pisici te vindecă, nu? Fiindcă e aspră.
Nasul unui câine e ud, dar al unei pisici e uscat.
- Bună. - Desert?
Mulțumim.
- A mâncat cineva broaște azi aici? - Nimeni nu a comandat broaște azi.
Eu am lins o broască râioasă odată. A fost oribil.
Da.
Se descurcă foarte bine.
Pare că se simte bine.
Sunt sigură că îmi va povesti tot.
OK.
Bine, ne vedem mai târziu.
Da, ne vedem.
OK, pa.
Îmi place.
- Partea crocantă... - Creme brulée. Mulțumesc.
Genial. Ai văzut...
Ai văzut Șoarece sforăind pe Youtube? E cel mai bun lucru din lume.
E la fel de bun ca Maimuță călare invers pe un porc
sau Hamster pe pian mâncând popcorn, sau Pinguin la cumpărături.
E prosopul magic.
- E bine. - Da, în regulă.
O să îți placă. Să îl cauți.
Mulțumesc.
Domnule, nu, acelea sunt prosoapele.
Arată ca bomboanele mentolate.
Mulțumesc.
Doar...
Mâncarea franțuzească e ciudată, nu?
- Aia e prietena mea, Hannah. - Ăla e tatăl meu.
- Pa! - Pa!
- Te-ai simțit bine? - Da.
- Am mâncat budincă. - Chiar așa?
- Ai auzit de creme brulée? - Am auzit.
- E franțuzească. - Da. Are gust bun?
- E ca budinca. - Frumos!
Cu o crustă arsă deasupra, cu gust de caramel.
Tată, bună!
Bună! Am fost la întâlnire.
Iisuse, te-ai întors devreme.
Da.
Am spus că trebuie să mă întorc să te văd, nu mai puteam sta,
așa că mi-am luat la revedere de la ea și am venit încoace.
Alege întotdeauna fata, băiete!
- Vrei whisky? - Nu, mulțumesc.
Te superi dacă beau eu?
Îmi place să trăiesc.
E lucrul meu preferat.
Iubesc fiecare zi. Nu vreau să se termine.
Dar abia aștept să înceapă următoarea zi.
Îmi place chiar și să dorm, fiindcă îmi place să visez.
Fiindcă...
Visele mele sunt la fel de frumoase ca realitatea.
De fapt sunt la fel.
Visez ce s-a întâmplat în ziua respectivă,
doar că uneori pot zbura și animalele îmi vorbesc.
Animale pe care le-am ajutat.
Nu-mi pot spune „mulțumesc” în viața reală, dar o fac în visele mele.
Cred că asta ar spune dacă ar putea.
Câteodată știu că visez. Ți se întâmplă și ție?
Știu că visez și spun:
„Acum trebuie să mă trezesc... Pa!”
Apoi mama spune:
„Pa, Derek, ne vedem mâine-noapte, să ai o zi frumoasă.”
Și așa fac.
Derek?
E mort.
Dumnezeule!
E în regulă.
Sunt fericit.
Fiindcă și el a fost fericit.
Fiindcă l-am cunoscut.
Eu am avut un tată, el a avut un fiu.
Și m-a iubit. Așa a zis. Mi-a spus.
Zâmbea, apoi pur și simplu...
...a adormit și a murit zâmbind.
Și de aia zâmbesc.
Un final perfect.
Deci, e în rai acum?
Tu ce crezi?
Nu știu dacă există rai. Am dubii.
Dar dacă raiul e pentru oameni buni, el ar fi în rai.
Cu siguranță.
Bine.
Merg să aranjez lucrurile. Mă întorc imediat, OK?
- Da. - Da.
Mulțumesc.
Tatăl meu e în rai?
Îmi pare rău, nu știu unde e asta.
Eu conduc oamenii afară din viață.
Cineva îi aduce pe lume. De exemplu, o moașă...
Eu îi conduc afară.
Mă asigur
că mor împăcați,
cu toate treburile aranjate.
Am fost alături de mulți oameni când au murit.
A fost un privilegiu.
Nu mă tem de asta.
Când nu era prin preajmă,
îmi spuneam că nu mă iubește
și era în regulă,
fiindcă eu credeam că poate el e fericit.
Și apoi când l-am întâlnit am fost fericit
și apoi am fost trist,
fiindcă am aflat că îi fusese dor de mine.
Nu voiam să se simtă prost.
Dar apoi am făcut ca totul să fie bine.
Asta e frumos la viață, că o poți lua de la început.
Ștergi totul, ca tabla cu un burete
și o iei de la zero.
Știi, aproape nu am făcut-o.
Aproape nu am făcut-o,
dar în ultimele luni, cum l-am cunoscut,
am făcut ca o viață întreagă să fie OK,
contează ceea ce faci de acum încolo.
Așa că dacă te cerți cu cineva, spune „îmi pare rău”.
Dacă nu ai vorbit de mult cu cineva, sună-l acum.
Dacă nu ai vorbit cu mama ta, sun-o. Niciodată nu e prea târziu.
Până când e.
AMBULANȚĂ PRIVATĂ
Kev!
Așa, băiete!
Subtitrarea: George Costinaș