‫- סדרה מקורית של NETFLIX -
‫יש שם אופניים, דרק.
‫הם במצב טוב.
‫אתה יכול לרכוב עליהם, אחי. ‫-אני לא יכול.
‫למה לא? ‫-אני לא יודע לרכוב על אופניים.
‫מה זאת אומרת?
‫לא למדתי לרכוב כשהייתי ילד.
‫אף אחד לא לימד אותי. ‫-אני אלמד אותך.
‫באמת? ‫-כן, בטח.
‫שב עליהם.
‫הרגליים על הדוושות.
‫אמון מלא.
‫קום.
‫לקום? ‫-כן, צריך תמיד לקום, אחי.
‫תמיד לקום. ‫-תמיד לקום.
‫זה החוק הראשון.
‫החוק הראשון, תמיד לקום. ‫-תמיד לקום.
‫רגליים על הדוושות, אבל הפעם...
‫הוא שוב נפל. רציתי להגיד לך ללחוץ...
‫לא נורא, נעשה את זה בפעם הבאה. קום.
‫לקום? ‫-כן, תמיד לקום, זוכר?
‫כן. ‫-זהו.
‫קדימה.
‫עלה בחזרה. ‫-כן.
‫זה הולך להיות יום ארוך.
‫לא היה לי אבא כשהייתי קטן,
‫אז אף אחד לא לימד אותי לרכוב על אופניים.
‫אימא שלי לא רצתה שאלמד, ‫כי היא לא רצתה שאפול.
‫היה משהו בדבריה.
‫זה ההבדל בין אימהות לאבות.
‫אימהות אף פעם לא רוצות שתיפול.
‫אבות רוצים שתיפול על ההתחלה, ‫כדי שתכיר את ההרגשה,
‫ואם תחטוף מכה, לא תיפול שוב.
‫אני מצטער שלא הייתי בבית ‫כדי ללמד אותך, דרק.
‫זה בסדר. זה לא היה משנה.
‫אני לא יכול לרכוב עכשיו, ‫אז לא הייתי יכול לרכוב אז. אני גרוע.
‫אתה רחוק מזה. היית לומד לרכוב בצ'יק צ'ק.
‫תהיה עדיין בחיים כדי לראות אותי רוכב?
‫אולי, אם תזדרז.
‫אם לא, תוכל לרכוב להלוויה שלי.
‫עכשיו תוכל לצייץ בעצמך. ‫-זה בשבילי?
‫כן, זאת מתנה.
‫ויקי סידרה הכול כמו שצריך.
‫תראו.
‫מה זה?
‫זה הדברים האלה שעונים על שאלות? ‫-כן.
‫מי ינצח בקרב בין גורילה למורנגאוטן?
‫הנה מתכון למרנגים בגריל. ‫-מה?
‫תראי, יש לי טלפון משלי.
‫אני יודעת. נהדר, נכון? ‫-כן.
‫יש לי עוד הפתעה בשבילך. ‫-מה?
‫יש לך דייט.
‫מה, מהאתר? ‫-כן.
‫אבל אני לא יכול ללכת, בגלל...
‫היא פרגית נחמדה? ‫-כן. היא נראית מקסימה, דרק.
‫קדימה, בן, תן בראש. ‫-לתת בראש...
‫מה אם היא תחשוב שאני על הפנים, ‫שאני מעורר רחמים?
‫היא בחרה בך, דרק!
‫להזמין לכם מסעדה?
‫כן? ‫-כן.
‫מצוין.
‫אני יוצא לדייט. ‫-נכון מאוד.
‫- בית אבות ברוד היל -
‫רק תירגע ותהיה מי שאתה, דרק. ‫-כן.
‫הם עוזרים לי לחשוב מה להגיד בדייט, ‫כי לא יצאתי אף פעם לדייט.
‫מה להגיד? ‫-תשאל אותה מה היא אוהבת.
‫מה, להגיד "איזה דברים את אוהבת?" ‫-כן.
‫איזה דברים את אוהבת? ‫-אני יודע מה היא אוהבת...
‫תשאל אותה מה היא עושה ומאיפה היא.
‫מה את עושה? מאיפה את? ‫-כן, ועל מה היא רוצה לדבר.
‫על מה את רוצה לדבר?
‫כן. ‫-אם היא בעניין?
‫שתוק. ‫-"שתוק." זה קשקוש.
‫עזוב את העט והפנקס. זה פשוט.
‫זה קל. ‫דבר ראשון, תפסיק להזיז את הפה כמו דג.
‫כל העסק הזה...
‫דבר שני, תפסיק לסרק את הפוני שלך כמו נזיר.
‫ודבר שלישי, תפסיק לעשות ככה, כמו פינצטה.
‫או לובסטר או סרטן. ‫-מי ינצח בקרב בין לובסטר לסרטן?
‫ותפסיק גם עם זה, "מי ינצח? מי ינצח?"
‫אני לא רוצה שאלות, אני רוצה תשובות.
‫מי ינצח בקרב בין שאלות לתשובות? ‫-לא ייאמן!
‫אני לא מאמין שאתה יוצא לדייט ‫כשאבא שלך חולה.
‫אולי לא כדאי שאלך? ‫-ברור שתלך, דרק.
‫ג'ף, אתה יכול לעשות לי טובה? ‫-כן.
‫סתום את הפה שלך.
‫סליחה.
‫תיזהרי.
‫גבר בן 50 יוצא לדייט, וואו.
‫תתקשרו לפפראצי.
‫איזה סקופ!
‫למה הוא מקבל את כל תשומת הלב?
‫קדימה, דרק, אנחנו צריכים ללכת.
‫אתה צריך להתכונן לדייט. ‫-הולך לו ממש טוב.
‫תאמיני לי, ככה זה כשהולך לו טוב.
‫בוא כבר!
‫הוא כל כך מתרגש. ‫-כן?
‫הלוואי שיכולתי לבוא ‫ולשמוע על מה הם מדברים.
‫היא נראתה מקסימה. ‫-כן, ממש נחמדה.
‫הנה הוא. ‫-תראו אותו!
‫אתה חתיך, דרק. ‫-תודה.
‫תראו, נעליים אמתיות, מכנסיים אמתיים. ‫-ממש אלגנטי.
‫הבאתי לך פחית, דרק.
‫תודה, תודה. ‫כן, אני מצפה לזה.
‫היא בת מזל. ‫-כן, כן.
‫לעזאזל! ‫-למה עשית את זה?
‫אידיוט! ‫-תן לי לראות.
‫מה? ‫-ראית שהוא התלבש יפה.
‫אני בסדר. ‫-אתה בריון, אחי.
‫כן? מה תעשה לי, אחי? ‫-היי, היי, היי.
‫לך תזדיין! ‫-לעזאזל!
‫מה אתה עושה, דרק?
‫עזוב אותו, דרק, אתה תסתבך!
‫קוו בסדר? ‫-כן, הוא בסדר.
‫סליחה.
‫הוא בסדר. קוו, אתה בסדר? ‫-אתה כזה דפוק!
‫אתה בסדר, קוו?
‫נפצעת. ‫-איפה השתייה שלי?
‫עזוב את השתייה שלך.
‫אתה בסדר, דרק? ‫-כן.
‫ג'ף לא נפגע, נכון? ‫-אל תדאג לג'ף.
‫אתה בסדר, קוו? ‫-כן.
‫תודה, קווין. ‫-איזה מפגר...
‫לצאת לדייט בכל זאת? ‫-ברור שתצא לדייט.
‫הנה. ‫-תודה.
‫להתראות, קוו. ‫-בהצלחה, אחי.
‫להתראות.
‫תיהנה, דרק. ‫-כן.
‫בוא. ‫-אתה תהיה אלוף, אחי.
‫תודה.
‫אתה לא צריך לרוץ, דרק.
‫ג'ף.
‫סליחה.
‫לא, אני מצטער, זאת הייתה אשמתי. ‫הייתי אידיוט.
‫אל תדאג. ‫-אני מצטער.
‫תודה. ‫-תיהנה. תבלה.
‫טוב, נראה שאצטרך לעזוב עוד מקום עבודה.
‫לא, אתה לא צריך לעזוב.
‫אני יכולה לתת לך עצה, ג'ף? ‫-כן.
‫אתה חושב שתוכל לנסות לא להיות פוץ כל הזמן?
‫כן. ‫-אז תהיה בסדר.
‫תודה. ‫-להתראות.
‫זה המקום? ‫-כן.
‫נראה נחמד. ‫-כן.
‫ערב טוב, אדוני. ‫-"אדוני"...
‫יש לך הזמנה?
‫יש לי דייט. ‫-טוב, מה שמך?
‫דרק. ‫-דרק מה?
‫דרק נוקס.
‫אה, כן. האורחת שלך כבר הגיעה.
‫מה אלה? ‫-סוכריות מציצה.
‫הן בחינם?
‫כן. ‫-אני יכול לקחת אחת, בבקשה?
‫הן בדרך כלל בשביל אחרי הארוחה.
‫אני יכול לקחת אחת עכשיו?
‫אה... כן. ‫-תודה.
‫יש שם סוכריות בחינם.
‫אני דרק.
‫אני טרייסי. ‫-שלום.
‫מלצר. ‫-תרצו להזמין משהו לשתות?
‫דיאט קולה, בבקשה. ‫-גם אני דיאט קולה.
‫פעמיים דיאט קולה, אין בעיה. ‫-ושתי קשיות.
‫בטח. הנה התפריט. ‫-תודה.
‫מה אתה עושה? ‫-הרשימה אצלך?
‫לא. ‫-כנראה שכחתי אותה בבית האבות.
‫השארת אותה שם לבד? ‫-אני צריך את הרשימה.
‫אתה לא צריך את הרשימה, דרק.
‫אתה רק צריך לדבר על עצמך. ועליה.
‫תודה.
‫שכחתי את רשימת השאלות שלי.
‫להשאיל לך את שלי? ‫-כן, בבקשה.
‫אה, כן.
‫איזה דברים את אוהבת?
‫לא יודעת. הכנתי רק רשימת שאלות, לא תשובות.
‫אז תשאלי אותי.
‫איזה דברים אתה אוהב?
‫סוזן בויל, חתולים, האנה,
‫אנשים זקנים, רובי ויליאמס,
‫"הדבר הגדול הבא", מירנדה,
‫קופים, חזרזירים,
‫"הבנים של גברת בראון".
‫גדול. אני אוהבת גרפסים. ‫-אני אוהב גרפסים.
‫זה נשמע כמו גמל.
‫אתה יכול לתקוע גרפס? ‫-סליחה?
‫אתה יכול לתקוע גרפס? ‫-לא.
‫תודה.
‫אנחנו אוהבים גרפסים.
‫בחרתם מה אתם רוצים לאכול?
‫לא.
‫מה זה...
‫"קוויס דה גרנוויי"? ‫-כן.
‫זאת מנת פתיחה. זה... רגלי צפרדעים.
‫מה?
‫רגלי צפרדעים. רגליים של צפרדע. ‫-רגליים של...
‫צפרדע אמתית? ‫-כמובן.
‫יש שבע או שמונה רגליים במנה.
‫מה עם הצפרדעים שתלשו להן את הרגליים? ‫הן נכות עכשיו?
‫לא... הצפרדע מתה,
‫מן הסתם. ‫אוכלים רק את הרגל.
‫זה מעדן. מזכיר קצת טעם של עוף.
‫יש לכם עוף? ‫-"פולה".
‫זה העוף. ‫-כן, אז...
‫למה אוכלים צפרדעים לפני שנגמר העוף?
‫לא, אלה שתי מנות שונות.
‫מה זה, "ל'אסקרגו"?
‫"אסקרגו" זה שבלולים. ‫-מה?
‫שבלולים. ‫-שבלולים?
‫עם שום, חמאת עשבי תיבול...
‫כן, שבלולים. זה...
‫שבלולים אמתיים? ‫-מבושלים, כמובן.
‫כמובן. היית אוכל חילזון?
‫לא.
‫אבל אתה אוכל שבלולים וצפרדעים.
‫אולי עדיף שתזמין עוף.
‫אני רוצה עוף, בבקשה. ‫-אין בעיה.
‫אני רוצה עוף. ‫-אוקיי.
‫מישהו רוצה כוס תה? ‫-לא, תודה.
‫שילה, את רוצה כוס תה?
‫כן, בבקשה. ‫-כן?
‫איך את שותה? ‫-חלב ואחד סוכר.
‫חלב ואחד סוכר, טוב.
‫את רוצה תה, ויקי?
‫כן, שיהיה. כמו של שילה. ‫-כן? טוב.
‫פעמיים חלב ואחד סוכר.
‫לעזור לך? ‫-כן. זה יהיה מעולה.
‫אל תיקח את זה קשה. ‫גם אני הייתי שמוקית פעם.
‫טוב. ‫-קדימה, אל תיתן לשילה לחכות.
‫כן. ‫-היא אוהבת תה חזק.
‫טוב.
‫גברתי, אדוני. פעמים "קוק או וין". ‫-מה?
‫"קוק או וין".
‫אבל זה בעיקר עוף, נכון?
‫כן.
‫בתיאבון.
‫אוציא את החלק הזה. ‫-ליתר ביטחון?
‫כן. ‫-רעיון טוב.
‫היה טעים, נכון? ‫-מצוין.
‫אכלת פעם תפוד כפול שלוש? ‫-מה זה?
‫אכלתי פעם פירה, תפו"א צלוי וצ'יפס. ‫תפוד כפול שלוש.
‫סיימתם? ‫-תודה.
‫בבקשה. ‫-היה מצוין.
‫תודה.
‫מה החיה האהובה עלייך? ‫-סוס.
‫אני אוהב סוסים. את אוהבת את הקטנים האלה?
‫אתה מתכוון לכלבים?
‫לא.
‫לא, הסוסים הפצפונים האלה.
‫אה, כן. ‫-כן.
‫את מצחיקה. את נראית כמו בתמונה שלך.
‫גם אתה. ‫-כן.
‫היית פעם על סוס? ‫-לא. האכלתי סוס.
‫את יודעת למה צריך לתת להם את האוכל ככה?
‫כי... הוא עושה ככה,
‫והוא לא נושך לך את האצבעות, ככה.
‫הרגשת את הלשון שלו? ‫-לא, רק את השפתיים.
‫יש לסוסים לשון? הם מלקקים דברים?
‫אני חושבת שכן, כלבים מלקקים. ‫-כלבים מלקקים דברים.
‫בגלל זה אסור לנשק כלבים, ‫כי הם מלקקים דברים.
‫ולשון של חתול יכולה לרפא אותך, ‫כי הלשון שלהם מחוספסת.
‫את יודעת שלכלב יש אף רטוב ולחתול אף יבש?
‫שלום. ‫-תרצו קינוח?
‫תודה.
‫מישהו אכל צפרדעים הערב? ‫-אף אחד לא הזמין צפרדעים הערב.
‫ליקקתי קרפדה פעם.
‫זה היה מגעיל.
‫כן.
‫הולך לו ממש טוב.
‫נראה לי שהוא נהנה.
‫אני בטוחה שהוא יספר לי הכול.
‫טוב.
‫בסדר, נתראה.
‫כן, גם אני.
‫טוב, ביי.
‫טעים.
‫אני אוהבת את החלקים הפריכים. ‫-כן, קרם ברולה. תודה.
‫יופי. ראית...
‫את "המרמיטה הנוחרת" ביו-טיוב?
‫זה הסרטון הכי טוב שראיתי אי פעם.
‫הוא טוב כמו "קופיף רוכב הפוך על חזיר",
‫או "אוגר אוכל פופקורן על פסנתר" ‫או אפילו "פינגווין עושה קניות".
‫זה מגבון קסם. ‫-כן, תודה.
‫את תאהבי את זה. תחפשי את זה.
‫תודה.
‫לא, אדוני, אלה מגבונים.
‫הם נראים בדיוק כמו הסוכריות.
‫תודה.
‫פשוט...
‫יש לצרפתים אוכל מוזר.
‫זאת חברה שלי, האנה. ‫-זה אבא שלי.
‫אז ביי. ‫-ביי.
‫נהנית? ‫-כן.
‫הזמנתי קינוח. כן. ‫-באמת?
‫שמעת על קרם ברולה? ‫-שמעתי על זה.
‫זה צרפתי. ‫-זה טעים?
‫זה כמו פודינג. ‫-נחמד.
‫אבל עם חלק שרוף למעלה, אבל זה כמו טופי.
‫אבא. שלום.
‫שלום. הייתי בדייט שלי.
‫בחיי, חזרת מוקדם.
‫כן.
‫אמרתי שאני צריך לחזור... לראות מה שלומך. ‫לא יכולתי להישאר,
‫אז נפרדתי ממנה ובאתי.
‫תמיד תבחר בבחורה, ילד.
‫אתה רוצה ויסקי? ‫-לא, תודה.
‫אכפת לך אם אני אשתה קצת?
‫אני אוהב לחיות.
‫זה הדבר הכי אהוב עליי.
‫אני אוהב כל יום. אני לא רוצה שהוא ייגמר.
‫אבל אני מחכה ליום הבא שמתחיל.
‫אני אוהב אפילו לישון, כי אני אוהב לחלום.
‫החלומות שלי טובים כמו החיים האמתיים שלי.
‫הם אותו הדבר בערך.
‫אני חולם על מה שקרה לי באותו יום,
‫רק שלפעמים אני יכול לעוף, ‫וחיות מדברות איתי.
‫חיות שעזרתי להן.
‫הן לא יכולות לומר "תודה" במציאות, ‫אבל הן אומרות "תודה" בחלומות שלי.
‫כי אני חושב שזה מה שהן היו היו רוצות לומר.
‫לפעמים אני יודע שאני חולם. זה קורה לך?
‫אני יודע שאני חולם ואני אומר, ‫"אני צריך להתעורר עכשיו. ביי."
‫ואז אימא שלי אומרת,
‫"ביי, דרק, נתראה מחר בלילה. ‫שיהיה לך יום טוב."
‫אז יש לי יום טוב.
‫דרק.
‫הוא מת.
‫אוי, מתוק שלי.
‫זה בסדר.
‫אני מאושר.
‫כי הוא היה מאושר.
‫כי הכרתי אותו. היה לי אבא, והיה לו בן.
‫והוא אהב אותי. הוא אמר לי את זה.
‫הוא חייך, ואז הוא פשוט...
‫נרדם, והוא מת.
‫עם חיוך.
‫בגלל זה אני מחייך.
‫הסוף מושלם.
‫אז הוא בגן עדן עכשיו?
‫מה אתה חושב?
‫אני לא יודע אם יש גן עדן. יש לי ספקות.
‫אבל אם יש גן עדן לאנשים טובים, ‫אז הוא בגן עדן.
‫בטוח.
‫טוב.
‫אני הולכת לעשות כמה סידורים, ‫ואחזור עוד מעט, טוב?
‫כן. ‫-כן.
‫תודה.
‫- אנתוני בירן -
‫האם אבא שלי בגן עדן?
‫מצטער, אני לא יודע איפה זה.
‫אני מלווה אנשים שעוזבים את העולם.
‫יש אנשים שמביאים אותך לעולם, כמו מיילדות.
‫ואני מלווה אנשים בדרך החוצה.
‫אני דואגת שיעזבו את העולם בשלווה,
‫שהכול יהיה מסודר.
‫הייתי עם אנשים רבים בשעת מותם.
‫זאת זכות גדולה.
‫זה לא מפחיד אותי.
‫כשהוא לא היה בסביבה,
‫אמרתי לעצמי שהוא לא אוהב אותי,
‫וזה היה בסדר, כי חשבתי שאולי הוא מאושר.
‫ואז כשפגשתי אותו, ‫הייתי מאושר, אבל אז הייתי עצוב,
‫כי גיליתי שהוא התגעגע אליי.
‫לא רציתי שהוא יהיה עצוב.
‫אבל בסוף הכול היה בסדר.
‫זה מה שמדהים בחיים, אפשר פשוט להתחיל מחדש.
‫למחוק את מה שהיה, כמו גיר על לוח, ‫ולהתחיל מחדש.
‫כמעט פספסתי את זה,
‫אבל בחודשים האחרונים שהכרתי אותו, ‫תיקנו חיים שלמים.
‫העיקר זה מה שאתה עושה מעכשיו.
‫אז אם רבת עם מישהו, פשוט תאמר "סליחה."
‫אם לא דיברת עם מישהו הרבה זמן, ‫תתקשר אליו עכשיו.
‫אם לא דיברת עם אימא שלך, תתקשר אליה.
‫אף פעם לא מאוחר מדי,
‫עד שכבר מאוחר מדי.
‫קוו!
‫קדימה, ילד.
‫תרגום כתוביות: שלומי שורצולד