www.titlovi.com
Jojo Betzler.
Deset ti je godina.
Danas stupaš u redove Jungvolka
za vrijeme posebnog vikend treninga.
Bit će intenzivno.
No danas postaješ muškarac.
Kunem se da ću svu svoju energiju i snagu
posvetiti spasitelju naše zemlje, Adolfu Hitleru.
Voljan sam i spreman odreći se života za njega.
Bog mi je svjedok.
Da, tako je.
A sada, Jojo Betzlere, kakav je tvoj um?
Um zmije.
A kakvo je tvoje tijelo, Jojo Betzlere?
Tijelo vuka.
A tvoja smionost? -Smionost pantere.
A kakva je tvoja duša, Jojo Betzlere?
Njemačka duša.
To, stari. Spreman si.
Adolfe? -Ha?
Ne mogu ja to.
Was?
Naravno da možeš.
Istina, kržljav si i ne baš popularan,
ne znaš ni svezati vezice, iako ti je deset godina.
No i dalje si najbolji, najlojalniji mali nacist kojeg sam upoznao.
Da ne spominjem koliko si zgodan.
Otići ćeš onamo i dobro se zabaviti, O. K.?
O. K. -Tako treba!
Daj mi heil.
Heil Hitler.
Molim? Možeš ti to i bolje.
Heil Hitler. -Ne.
Ležerno. Bez razmišljanja.
Heil Hitler.
Previše razmišljaš. Heil Hitler. -Heil Hitterler.
Tko je Hitterler? Znaš li njemački?
Heil Hitler. -To nije heil.
Ovo je heil. -Heil Hitler.
Heil Hitler. -Heil Hitler.
To je to! -Heil Hitler!
Ugodan dan! Heil Hitler!
Bit ćeš najbolji. Možeš ti to.
Heil Hitler! -Heil Hitler!
Heil Hitler!
Heil Hitler.
Heil Hitler!
Heil Hitler, Yorki.
Heil Hitler, Jojo.
Jesi spreman za najbolji vikend ikad? -Jesam.
Idemo!
Prijevod: Nina Kralj Jager (RETAiL)
Tehnička Obrada: CRAZY SRBIN (www.Blink.si)
LAJKUJTE NAŠU FACEBOOK STRANICU: Crazy Srbin Production
Heil!
Heil Hitler, ekipo.
Heil Hitler!
Jungvolk, dobro došli na vikend trening Hitlerjugenda.
Pretvorit ćemo vas u muškarce i žene.
Zovem se kapetan Klenzendorf.
Možete me zvati kapetan K.
Kapetan K.
Ja. A ovo je potporučnik Finkel.
Ovo je Fräulein Rahm.
Bok. Heil Hitler svima.
Nešto o meni. Tko sam ja?
Zašto se obraćam gomili derišta na sisi
umjesto da vodim vojnike u veličanstvenu smrt? Dobro pitanje.
Postavljam si ga svakog dana od Operacije Zajeb,
kad sam izgubio zdravo oko u napadu koji se dao spriječiti.
A prema nadređenima,
trebaju vam dva oka da biste bili od koristi u ratu.
Mogu li dvooki ovo?
Isuse.
U iduća dva dana
vi, mali glodavci, iskusit ćete neke stvari
koje moćna njemačka vojska prolazi svakog dana.
Iako se čini da smo u nepovoljnom položaju
i da nema nade da ćemo pobijediti u ratu,
navodno nam ide sasvim dobro.
Uglavnom. Svi su dječaci dobili Deutsches Jungvolk bodeže.
Riječ je o posebnom i skupom oružju.
Uvijek ga imajte uza sebe.
I nemojte izbosti jedni druge.
Nemojte se bosti!
Nemojte se bosti.
Ovo je vaš prvi korak k muškosti.
Dječaci će danas marširati, vježbati s bajunetama,
bacati granate, kopati rovove, tumačiti karte, koristiti plinske maske,
vježbati kamuflažu, tehnike zasjede,
ratne igre, pucanje iz pištolja i eksplozije.
Djevojčice će uvježbavati važne ženske zadaće,
primjerice, kako previti ranu, spremiti krevet i zatrudnjeti.
Rodila sam Njemačkoj 18 djece.
Divna je godina za djevojčice.
U redu, počnimo.
Idemo!
Bog mi pomogao.
Idemo!
Tri, dva, jedan, svastika!
Hajde!
Vuci! Hajde!
A sad ga dokrajči. -Nemoj, ne!
Očnjaci. -Očnjaci, ja.
Zmijski jezik. -Zmijski jezik, ja.
Ljuske.
Ja, ljuske. Jer se nekoć davno Židov pario s ribom.
Arijevci su tisuću puta
civiliziraniji i napredniji od ikoje druge rase.
A sad skupite svoje stvari, djeco.
Vrijeme je da palimo knjige!
Hura!
Židovi zvuče zastrašujuće, ha?
Meni ne.
Da sretnem Židova, samo bih ga spljoštio!
Baš... ovako.
Ali, kako bi znao da si ga sreo? Znaju izgledati baš kao mi.
Potražio bih mu rogove.
A i smrde po prokulicama.
Fakat, zaboravio sam na to s prokulicama.
Zamisli da uloviš jednog od njih i daš ga Hitleru.
Automatski bi postao dio njegove osobne straže.
Postali bismo najbolji prijatelji.
A nisam ti ja najbolji prijatelj?
Yorki, ti si drugi po redu.
Prvo mjesto rezervirano je za Führera.
Ako nisi Hitler koji se skriva u tijelu debelog dječaka,
budi zadovoljan sa srebrom.
Ja sam samo klinac u tijelu debelog dječaka.
Slučaj je zaključen.
Kad stojite pred neprijateljem i morate mu okončati život,
tko će od vas imati želudac za to?
Fino.
U Hitlerovoj vojsci nema mjesta slabićima.
Želimo prekaljene ratnike.
One koji su spremni ubijati na zapovijed.
Možete li?
Da. -Ja.
Johannese.
Možeš li ubiti?
Naravno. Obožavam ubijanje.
Fino. Dođi ovamo.
Ne boj se, hajde.
Dobro.
Ubij ga.
Ha?
Zavrni zecu vrat i ubij ga.
Ili se bojiš?
Ne bojim se. Samo...
Odmah.
Obavij mu vrat objema rukama, a onda snažno zavrni.
Možda će vrištati, ali onda ćemo ga dokrajčiti čizmom.
Ubij.
Bježi! Hajde, bježi! -Hej!
Dobar pogodak.
Kukavica si.
Baš kao i tvoj otac.
Nije kukavica.
Bori se u Italiji.
Stvarno? Ali ne javlja se već dvije godine.
Dezerterska kukavica.
Boji se, kao i ti.
Ustrašen si poput zečića.
Ustrašeni zečiću,
možda da i tebi zavrnemo vrat?
Zec Jojo.
Zekan Jojo.
Zekan Jojo!
Siroti Jojo.
Što te muči, maleni?
Bok, Adolfe.
Prepričaj mi incident sa zecom.
Što se dogodilo?
Htjeli su da ga ubijem.
Žao mi je. Nisam mogao.
Ne opterećuj se, nije me briga.
Ali kažu da sam ustrašeni zec.
Neka kažu što god hoće.
Ljudi su svašta govorili i o meni.
"Ovaj je lud.
Svi ćemo nastradati zbog tog psihopata.”
Odat ću ti tajnu: zec nije kukavica.
Skromni zečić svakog se dana suočava s opasnim svijetom.
Ide u lov na mrkve za svoju obitelj, svoju zemlju.
U mojem će carstvu biti mjesta za sve životinje.
Lavove, žirafe, zebre,
nosoroge, hobotnice,
nosobotnice.
Čak i za moćnog zeca.
Hoćeš cigaretu?
Ne, hvala. Ne pušim.
Dat ću ti jako dobar savjet.
Budi zec.
Skromni zekan može nadmudriti sve svoje neprijatelje.
Hrabar je, lukav i jak.
Budi zec.
Jojo!
Jesi li dobro, Jojo?
S kime razgovaraš?
Ni sa kim.
Mislio sam da plačeš.
Ti si specijalist za suze?
Ne.
Slučaj je zaključen.
A sada je vrijeme da Jojo pokaže onim beskičmenjacima
tko je zapravo kukavički zec.
Oprosti, o čemu ti to?
Nema veze.
Jojo, kamo ćeš?
Biti zec!
Zekan Jojo. U lovu na mrkve, Zekan Jojo.
Ovo je fantastično! Mi smo dvije ljudske antilope.
Dečki, svaki od vas dobit će priliku da zapali i baci granatu.
Osobno ću nadzirati svakog od vas
kako si ne biste raznijeli oči.
Dobro, tko je prvi?
Klaus.
Sranje.
Ne tako.
Jojo!
Finkele!
Jojo!
Mein Gott.
Izgleda kao Picassova slika.
Njegova će me majka zatući.
Moje drago mladunče.
Bok, maleni.
Drago moje mladunče.
Zašto si tako vesela?
Sin ti je ružan poput čudovišta.
Hej! Nisi ti čudovište.
Ožiljci će zacijeliti, a noga se većinom oporaviti.
Neću biti dio Hitlerove straže!
Dobar si ovakav kakav si.
Sretna sam što si opet kod kuće.
Mama lavica brine zbog mladunčeta, pogotovo kad nema tate lava.
Ni lavice Inge.
Zgrabi zeca za rep, zamotaj ga oko uha,
sve sveži i gurni natrag u rupu.
Krenimo, hoćemo li?
Izlazak iz kuće ubrzat će tvoj oporavak.
Ne želim izaći.
Ne budi smiješan. Naravno da želiš.
Izgledam glupo.
Ljudi će buljiti.
Uživaj u pažnji!
Nemaju svi sreće da izgledaju glupo.
Moje je prokletstvo iznimna privlačnost.
A sada ćeš skupiti hrabrost,
izaći i doživjeti fantastičnu avanturu.
Dobro?
Dobro.
Feldmaršale Jojo, vi ste naš vrhunski vojnik.
Spremite se za izlazak.
Je li opasno?
Izuzetno.
Heil Hitler. -Isuse.
Hej!
Dobro izgledaš, mali.
Frau Betzler, izgledate atraktivno kao i uvijek.
Čovječe.
Zbog vas moj sin ne može normalno hodati i ima unakaženo lice.
Ukrao je moju ručnu granatu...
Ja.
Pazit ćete na njega dok sam na poslu?
Neka ima zadatak i osjeća se uključeno. Jasno?
Jasno. Bolno jasno.
Fino.
Ekipo, ovo je Johannes Betzler.
Spominjao sam ga.
Sjećate se, ukrao je granatu i raznio se,
a ja sam onda degradiran zbog nemara.
Zato sad radim u uredu s ovom divnom djecom.
Jojo, sigurno ti možemo naći neku zanimaciju.
Oh! -Ima li ideja?
Ja. -Dečki?
Ja.
Trebamo nekog da prošeće klonove.
Također bi mogao razdijeliti nove propagandne materijale
i dostaviti regrutacijske pozive.
Bi li se mene moglo regrutirati?
Bi li?
O da, divna ideja.
Dajem vam dozvolu da ovo 10-godišnje dijete pošaljete u rat.
Dajte mu pištolj.
Rado bih se borio na bojištu.
Stani u red, mali.
Ovdje su regrutacijski pozivi, a ovdje pištolj.
Opa!
Malo je... za pištolj.
Ne.
Fuj.
Gledaj.
Što su učinili?
Što su mogli.
Dođi.
Hej, Zekane Jojo!
Pogledaj si lice.
Ja sam vojnik! Idem u rat!
A ti si poštar!
Zekan Jojo!
Mama?
Stigao je feldmaršal Jojo.
Mama?
Mama? Stigao sam.
Mama?
Bok.
Što hoćeš?
Jesi li duh?
Svakako. Duh.
Ne tjeraj me da trčim, mali.
Pregladnjela sam, a znaš koliko volimo okus krvi.
Nešto si izgubio?
Nisam duh, Johannese.
Nešto sam gore, no ti to već znaš, zar ne?
Znaš što sam.
Ne. -Da.
Reci.
Reci!
Židovka.
Nazdravlje.
Ne smiješ biti ovdje.
Tvoja majka me pozvala, tako da sam njezina gošća.
Zabranjeno je. -Što ćeš uraditi, slatki Hitleriću?
Naravno.
Hajde onda. Reci im.
No, znaš li što će se dogoditi?
Reći ću im da si mi pomogao.
Kao i tvoja majka.
Onda ćemo svi biti kaputt.
Kažeš li joj da znaš za mene, zucneš li...
Učinit ću svijetu uslugu i odrubiti ti tu nacističku glavu.
Jasno?
Ja.
Zadržat ću ga. Lijep je.
Čovječe, ovo je bilo opako.
Što ću? -Iskreno, nemam pojma.
Moglo bi ih biti još.
Možda stotine njih žive u zidovima.
Kako je uspostavila kontrolu?
Upotrijebila je svoje moći.
Kontrola uma.
Tipično.
Jesi li vidio koliko je brza? -Da.
Poput ženskog, židovskog Jesseja Owensa.
A sad ima i tvoj nož.
Moj nož!
Da, kao mali, ženski, židovski Jesse Owens, Jack Trbosjek.
U problemima si, stari.
Što ćemo?
Znam! -Znam!
Pregovarat ću. -Spali kuću
i okrivi Churchilla.
Ili pregovaraj.
Pardon?
Djevojčice?
Židovko u zidu?
Halo? Židovko?
Reći ću što želim, a to je ovo:
ne bojim te se i mislim da si trebaš naći drugo skrovište.
Dobro?
Nije dobro.
Gubi se iz moje sobe.
Baš je nepristojna, znaš?
Tako bar ja mislim.
A sad ima dva noža! -Znam!
Kako ćeš sjeckati? -Ne znam!
Usto je i dalje gore. To stvorenje, ta...
Židovka! -Da, Židovka.
Što ćemo s tom Židovkom? -Ti nešto smisli.
Odjednom sam ja stručnjak?
Prestani mi nuditi cigarete! Deset mi je godina!
Dobro, oprosti! Pod stresom sam!
Uozbiljimo se.
Ne smiješ ništa reći majci da ti Židovka ne odrubi glavu,
ali nema razloga da ti stvorenje s tavana upropasti život.
Mogao bi situaciju okrenuti u svoju korist.
Kako?
Kad netko želi upravljati mojim umom, znaš što učinim?
Upotrijebim svoj um na njima.
Sjećaš li se kad me jednoruki pirat von Stauffenberg
pokušao raznijeti bombom?
Da, preživio si.
Upravo tako.
No razlog za to, uz noge otporne na eksploziju,
je što sam nadmudrio starog von Stauffyja.
Pustio sam ga da vjeruje da sam mrtav, a bio sam sasvim dobro.
Praveći se da sam mrtav, namamio sam sve izdajice.
Što ti je činiti?
Praviti se mrtav?
Točno tako. Čekaj, ne.
Ne, htio sam reći ovo: učini da se osjeća sigurno. Opustit će se,
a ti ćeš preuzeti kontrolu.
Obrnuta psihologija.
Nemoj komplicirati.
Upotrijebi moj trik izvrnute kontrole uma i to je to.
Moram ići. Za večeru je jednorog.
Usredotoči se, Jojo.
Upamti: Židov u zidu
bolji je od dva koji lete poput šišmiša,
spuštaju se niz dimnjake i jedu nevine naciste.
I ne daj joj više noževa!
Tschüss.
Drago mladunče, zašto si budan?
Jesi li jeo?
Izgubila sam pojam o vremenu. Otišla sam u dugu šetnju i...
Što ćemo s tim vezicama? Bože.
Valjda ćeš ih naučiti vezati.
Čuo sam je. -Što?
Koga?
Inge.
Njezinog duha.
Tužno.
Poludio si.
Još je tužnije što sad moram živjeti s luđakom.
Čuo sam buku odozgo.
Duhovi, stvarno? Znaš koga sam ja čula? Štakore.
Da, imamo ih. Možeš li vjerovati?
Prljave životinje.
Htjela sam ti reći da ne ideš gore
dok ih se ne riješim, dobro? Ne treba mi da se razboliš.
Dobro, mama.
Pazit ću na prljave štakore.
Gdje su svi vražji noževi?
Ideš li i ti u krevet?
Da. Uskoro.
Prvo moram nešto pospremiti.
Što to?
Mamina posla.
Moraš mi vjerovati. Ovdje sam ja šefica, ja?
Valjda.
Dobar dečko.
Da, ali jednim okom. Ovako.
Umalo.
Ne baš.
Super, uspio si.
Ja.
Moraš biti tiša.
Čuo je buku.
Budem li morala birati između tebe i sina...
Neću znati kamo da te pošaljem.
Čuješ li?
Ne smije saznati. Sazna li, i oni će.
Mogla bi mu objasniti. -Ne poznaješ ga.
Fanatik je.
Tri se tjedna oporavljao zato što mu djed nije bio plavokos.
Znam da je negdje unutra.
Dječačić koji se voli igrati i dotrči majci jer se boji grmljavine.
I misli da si izumila čokoladnu tortu.
Na kraju ti samo to ostaje.
Nada... da ti posljednje preostalo dijete nije tek još jedan duh.
Možda smo sad svi duhovi, samo to ne znamo.
Možda.
Proživjela si više nego većina.
Uopće nisam živjela.
Ovo je izazov.
Kažu da ne možeš i nećeš preživjeti.
Bude li tako, pobijedili su.
Već pobjeđuju.
Nikad neće pobijediti. To je tvoja moć.
Dok god je netko negdje živ, gube.
Nisu te uhvatili jučer ni danas. Neka i sutra bude tako.
Hej.
I sutra mora biti tako.
Isuse Kriste!
Moraš se razgibati.
Boli li te ovo?
Da! -Fino. Bol ti je prijatelj.
Uskoro će ti noga biti samo malo deformirana i beskorisna.
Predložit ću da izostaneš iz škole još mjesec dana
da ne plašiš ostalu djecu tim licem.
Poprilično je ružno.
Dobro, tko je idući?
Jojo.
Dušo, moram ići.
Vidimo se kod kuće.
Bok, kapetane K.
Oho! Herr Ručna Granata glavom i bradom.
Kako je noga?
Uglavnom je zacijelila.
Bol se smanjila na 80 %.
A što vi radite?
Tjeraju me da treniram Hitlerjugend za ratovanje u vodi.
Za slučaj da se budu borili u bazenu.
Mogu li vas nešto pitati o Židovima?
Bože dragi. Zašto?
Što da radim ako ga vidim?
Ugledaš li Židova, reci nam, mi ćemo obavijestiti Gestapo,
oni će obavijestiti SS, a oni će ubiti Židova.
I sve koji su mu pomogli.
A zbog opće paranoje, vjerojatno još ponekog za svaki slučaj.
Dugačak je to postupak.
Čak i ako je Židov nekog hipnotizirao kako bi ga sakrio?
To bi me začudilo.
Moguće je.
Dogodilo se mome stricu.
Židov ga je hipnotizirao pa je postao pijanac i kockar.
Varao je suprugu
i imao neprimjeren odnos s mojom sestrom.
A onda se nevezano za to utopio, ali sve je Židov skrivio.
Uglavnom. Jesi li vidio Židova?
Ne znam bih li ga znao prepoznati.
Ni ja. Bez onih smiješnih šešira to je nemoguće.
Trebalo bi napisati knjigu o tom.
Sve bi olakšala. -Bila bi hit.
Ja.
Finkele, utapaju se. Hajdemo.
Vidimo se, maleni.
O. K., ovakva je situacija.
Odam li te, nagrabusit ćeš,
a to ne želiš.
Ti ćeš odati mene i majku pa ćemo mi nagrabusiti,
što ne želim.
A kažeš li majci da znam za tebe, izbacit će te,
što ne želiš.
A kažem li sam majci da znam za tebe, odrubit ćeš mi nacističku glavu,
što također ne želim.
Šah-pat pozicija.
Kaže se pat-pozicija.
Moraš zadovoljiti neke uvjete da bi ostala.
Uvjete? -Da.
Ispričaj mi sve o židovskoj rasi.
U redu.
Poput vas smo,
samo ljudi.
Budi ozbiljna, molim te.
Shvati ovo kao izvještaj.
Želim znati sve vaše tajne.
Molim te, ne sjedaj na sestrin krevet!
Zašto? Ne treba joj.
Ne znaš ništa o njoj.
Bile smo prijateljice.
Sjećam te se.
Takav smiješni dječačić.
Dosta ćaskanja.
Počni s pričom o svom narodu.
Očito je da smo vragovi koji vole novac.
Zar ne?
Očito. To svi znaju.
No ono što ne znaju je da smo alergični na hranu.
Sir, kruh, meso.
Ubijaju nas u trenu.
Ako me želiš ubiti, to je najbrži način.
I keksi su ubojiti.
Jako smiješno.
Ionako nema dovoljno hrane za tebe, tako da ne znam što ćeš.
Tvoja majka mi je pronašla kruha.
Ljubazna je. Tretira me kao čovjeka.
Ali nisi. Ne pravi čovjek.
Jesi li ti?
Kako se usuđuješ, Židovko!
Slaba si poput trepavice.
Ja sam arijevskog podrijetla.
Moja je krv boje čiste crvene ruže.
A oči su mi plave poput...
Oslobodi se.
Oslobodi se, veliki Arijevče. Nema slabih Židova.
Moji su se preci hrvali s anđelima i ubijali divove.
Odabrao nas je Bog.
Tebe je odabrao otužni čovječuljak koji ne može uzgojiti prave brkove.
Jača rasa, ha?
I, kako napreduješ sa Židovkom na tavanu?
Pa, ne želi razgovarati sa mnom.
Pa, jesi nacist.
Valjda.
Bit će teže napisati knjigu nego što sam mislio.
Što to radi? Nešto pali.
Što to pali?
Što to pališ? -Ne može te čuti.
Što to pališ?
Zašto si tako vesela?
Stvari se mijenjaju.
Saveznici su zauzeli Italiju.
Francuska je iduća. Rat će uskoro završiti.
Dovraga! Zašto te to veseli?
Toliko mrziš svoju zemlju?
Volim svoju zemlju. Mrzim rat.
Besmislen je i glup. Što prije nastupi mir, to bolje.
O, rat će završiti.
Smrvit ćemo neprijatelje u prah!
A zatim ćemo im pišati po grobovima!
O. K,. dosta politike.
Večera je neutralno tlo. Stol je Švicarska.
Jedimo.
Ne jedeš.
Ne. Baš i nisam gladna.
Možda ću jesti poslije.
Zasad ću žvakati ovo grožđe.
Ja sam večeras jako gladan.
Pojest ću i tvoje.
Ne želim da propadne.
Kako si proveo dan, Johannese?
Tumarao sam uokolo, deformirani dječak bez budućnosti.
Nisi deformiran.
Lice mi je poput vražjeg zemljovida ulice, ženo.
Ne očekujem da me razumiješ.
Da je otac ovdje, razumio bi.
E pa nije.
Znam. Zaglavio sam s tobom.
Hoćeš tatu, ha?
Da, hoću.
Da? -Da.
Da? -Da!
Dobro.
Da nikad više nisi tako razgovarao s majkom!
Paule, što je bilo?
Paule?
Vikao sam na malog.
Molim? Idi se ispričati.
Oprosti, mali.
Molim?
Kakva je to isprika?
Oprosti, mali.
Jojo...
Znam da ti nedostajem,
ali nastojim poboljšati situaciju u svijetu.
Dok me nema,
trebam da paziš na moju Rosie.
Možeš li?
Da, tata.
Hvala.
Daje sve od sebe.
E, da. Napravili smo dobrog klinca, ha?
Vraški je dobro.
Podsjeća me na ples s Rosie u Red Salonu.
Sjećaš li se, dušo?
Naravno, dragi.
Nemoj samo sjediti, mali.
Dođi.
Zapleši s roditeljima.
Htio bih da nacrtaš sliku židovskog staništa.
Gdje jedete, spavate i gdje židovska matica liježe jaja.
Stvarno si idiot.
Hajde, imamo mnogo posla.
Kakva je tvoja obitelj?
Reći ću ti kakvi su Židovi, ali ne zaslužuješ čuti o mojoj obitelji.
Ali trebam pozadinu.
Zašto se družiš sa mnom? Zar nemaš prijatelja?
Naravno. Yorkija.
Yorkija? -Među ostalim.
Ti nemaš nikoga.
Imam Nathana.
Nathana? Tko je sad pak to?
Moj zaručnik. Imam njega. -Gdje je?
Bori se u pokretu otpora.
Zaprosio me na obali rijeke.
Kleknuo je poput pravog džentlmena i izrecitirao Rilkeovu pjesmu.
Kad sam pristala, plesali smo dugo u noć.
Dosadno.
Tko je Rilke?
Veliki pjesnik. Nathanov omiljeni.
Nathanov omiljeni? Hura.
Doći će i spasiti me, a onda ćemo živjeti u Parizu.
Okrenula bi leđa Njemačkoj zauvijek?
Ona je meni prva okrenula leđa.
Pa, ne trebamo te.
Ti i tvoj glupi dečko možete začepiti
i otići živjeti u zemlju sira, puževa i bageta.
Hajde, samo zato što ti nemaš djevojku.
Prezauzet sam za to.
Jednog ćeš dana naći vremena.
Samo ćeš na nju misliti.
Upoznat ćeš nekog i provoditi dane
sanjareći o trenutku kad će ti opet biti u naručju.
Ljubav je takva.
Gluposti. -Gotovo.
Rekao sam ti da nacrtaš židovsko stanište.
Ovo je glupavi crtež moje glave.
Da. Ondje i živimo.
Rilke...
Gdje si, budalo pjesnička?
Da. Odlična ideja, Zekane.
Od knjiga ćemo napraviti lažno tlo kroz koje će propasti.
Ravno u jamu punu piranja, lave i slanine.
Neće znati što ju je snašlo.
Ti budi tiho. Mene ćeš utišavati...
Uzmi knjigu i idemo. Knjižnice su glupe.
Ovo što radimo je baš dobra ideja.
Da ima srce, puklo bi na dva dijela.
Imam ti nešto za reći.
Našao sam staro pismo od Nathana, tvog zaručnika. Naslovljeno je na tebe.
O čemu ti to? -Pročitat ću ga.
"Draga Elsa, teško mi je što ti moram reći da te više ne želim oženiti.
Našao sam drugu ženu, smijemo se i ljubimo jezikom.
Kao što kaže moj omiljeni pjesnik Rilke:
'U ljubavi trebamo vježbati tek ovo: pustiti jedno drugo.'
Dakle, zbogom i oprosti što sam te pustio.
Od Nathana, tvog bivšeg zaručnika.
P. S. Zapravo nisam u pokretu otpora.
Lagao sam.
Nezaposlen sam i prilično debeo.”
Nemoj otvoriti vrata,
ali zaboravio sam na drugo pismo.
"Draga Elsa...
Samo sam ti htio reći da više ne želim prekinuti s tobom.
Predomislio sam se jer ne želim da se ubiješ zbog mene.
To mi se već dogodilo i prilično je stresno.
Trebaš preživjeti.
Hvala Bogu da se za tebe brine onaj klinac,
izvanredan mladić, jako zreo za svoju dob.
A i hrabar.
Hajde da se i dalje vjenčamo,
iako sam zaista nezaposlen i nemam nikakvu perspektivu.
Tvoj, Nathan.”
Beethoven. -Einstein.
Bach. -Gershwin.
Brahms. Wagner. Mozart.
Glazbenici, to je sve?
Rilke.
Naravno, tvoj miljenik Rilke. Majka mu je bila Židovka.
Onda Dietrich.
Houdini.
Ne. To je nemoguće.
Vjeruj, braco.
Reći će ti Pissarro, Modigliani, Man Ray, Gertrude Stein,
g. Mojsije i kralj svih njih, Isus Krist. Amen.
Sad samo nabrajaš imena.
Nikad nisam čuo za sve njih i dosta mi je.
Hej.
Ako nađeš još koje pismo, hoćeš li mi javiti?
Svakako.
O. K.
Bok.
Obala je nekoć bila puna ljubavnika.
Plesalo se i pjevalo.
Ljubovalo.
Nema vremena za ljubav.
U ratu smo.
Uvijek ima vremena za ljubav.
Već ćeš upoznati nekog posebnog.
Zašto mi to svi govore?
Tko ti još to govori?
Svi.
Uglavnom.
Glupa ideja.
Ti si glup.
Ne postoji ništa jače od ljubavi.
Mislim da ćeš otkriti da ne postoji ništa jače od metala.
Na drugom mjestu je dinamit, a onda su mišići.
Uostalom, ne bih je znao prepoznati.
Gle čuda.
Vezice su ti opet odvezane.
Jojo...
Znat ćeš kad se dogodi.
Osjetit ćeš.
Boljet će.
Boljet će me glava. -Ne, nego želudac.
Kao da je ispunjen leptirićima.
Fuj. -Da, fuj.
Hajde, Šitleru. Pokrenimo se.
Hej! -Što te muči?
Zabrinuta sam za tebe, stari. Pijan si? Opet?
Hajde.
Bože. -Odveži ih, molim te.
Udebljao si se.
Nisam...
Zašto te ne bih ostavila ovdje?
Ne! -Doći ću po tebe sutra.
Može? -Ne, mama!
Snaći ćeš se, dušo.
Ne! -Nađemo se kod kuće.
Sutra ujutro. -Mama!
Prebrzo odrastaš.
Desetogodišnjaci ne bi trebali slaviti rat i razgovarati o politici.
Trebao bi se penjati po drveću i padati s njega.
Ali Führer kaže da ćemo, kad pobijedimo, mi mladići vladati svijetom.
Reich umire.
Izgubit ćemo rat, što ćeš onda?
Život je dar.
Moramo ga slaviti.
Moramo plesati kako bismo pokazali Bogu da smo zahvalni na životu.
E pa ja neću plesati.
Ples je za nezaposlene.
Ples je za slobodne.
Bijeg od svega ovoga.
Slobodno otpleši kući.
Ja idem biciklom.
E, nećeš!
Nezaustavljiva sam.
Dobro došli kući, dečki!
Idite kući i poljubite majku!
Nema novosti od Nathana, bojim se.
Sigurno radi nešto super, tipa čita knjigu ili uzgaja bradu.
Što te muči?
Želiš da ti kažem kakvi su Židovi?
Svejedno mi je.
U početku smo živjeli u špiljama.
Duboko u središtu Zemlje. -Čekaj.
Ta su strašna mjesta bila puna čudesnih stvorenja. Jedno im je bilo zajedničko.
Aha. Krađa vrškova penisa?
Ne, idiote.
Ljubav spram umjetnosti. -Nisu sjekli penise?
Zanima li te ili ne?
Možeš nastaviti, ali znam da je istina to s penisom.
Rabinima su čepići za uši.
Idemo dalje.
Nakon mnogo godina razvijanja čarolija i čini,
polako smo izašli iz špilja i nastanili gradove.
Neki su ostali u špiljama, u životinjskom obliku.
U obliku mjehura?
Nacrtat ću ti ih.
Eto.
Bio bi bolji u boji.
Gdje su rogovi?
Ispod kose.
A gdje su tvoji?
Premlada sam.
Narastu kad navršiš 21.
Danas živimo među normalnim ljudima.
No, često zaposjednemo kuću i spavamo viseći sa stropa.
Poput šišmiša.
E, da, znamo i čitati misli.
Čovječe!
Svačije misli?
A njemačke misli?
Ne.
Njemačke glave su pretvrde da bismo se probili.
Kao kod ptica, naš istinski jezik zvuči poput pjesme.
Privlače nas sjajni predmeti.
Kristali, staklo i zlato.
"Privlače ih sjajni predmeti.”
Ali i ružni.
Židovi vole ružnoću.
Učili smo to u školi.
Obožavate ih, ne?
Ružne stvari.
Bok.
Vas dvoje se dobro slažete.
Provjeravao sam je li još živa.
Što te briga? -Pa nije.
Samo ne želim mrtvaca u kući.
Bi li se tebi to svidjelo? -Baš bi!
Još mrtvaca u kući, molim.
Sve ovo vrijeme koje provodite zajedno
ispunjava me nelagodom.
Bila je to tvoja ideja.
Je li?
Da. -Fakat je.
Uostalom, treba mi za knjigu.
U pravu si.
Žao mi je. Je li ti neugodno?
Neugodno je, zar ne?
Ne bi trebalo biti tako.
Sve bi ovo trebalo biti normalno.
U redu je. Umoran sam, idem u krevet.
Ja, grijao sam ti ga.
Tako se ponašaju pravi prijatelji.
E, što misliš o ovoj uniformi?
Bi li bokovi trebali biti širi?
Izgledaš super. -Hvala.
Slušaj, Jojo. Mogu li ti dati dobar savjet?
Kad joj pročitaš misli
i otkriješ u što pokušava oblikovati tvoje,
moraš početi misliti suprotno.
Kužiš?
Ne daj joj da te zatoči.
To je, dragi Jojo,
nešto što se ne smije nikad dogoditi jednom Nijemcu!
Ne daj joj da naređuje tvom njemačkom umu!
Neću joj dati da naređuje mom njemačkom umu, mein Führer.
Potrudi se.
A sada,
mislim da imaš mnogo korisnih podataka u knjizi.
Vrijeme je da je pokažeš svijetu, ne?
Ja.
Adolfe? -Ha?
Misliš li da sam ružan?
Da.
Spava li?
Promijenio se.
Sumnja na nešto. Misli da ovdje gore živi Ingin duh.
Podsjećaš me na nju.
Voljela bih da sam je gledala kako izrasta u ženu.
Morat ću promatrati tebe.
Ne znam kako biti žena.
Je li u tome stvar?
Pije se vino?
Svakako, pije se.
Šampanjac, ako si sretna.
Šampanjac, ako si tužna.
Voziš auto.
Kockaš se, ako želiš.
Posjeduješ dijamante.
Naučiš pucati.
Otputuješ u Maroko.
Nađeš ljubavnike.
Natjeraš ih da pate.
Gledaš tigra ravno u oči.
I vjeruješ bez straha.
Tako je biti žena.
Kako se to radi?
Kako znaš da nekome možeš vjerovati?
Naprosto im vjeruješ.
Laku noć.
Sve one ostale stvari...
Jeste li ih uradili?
Znate, put u Maroko i ostalo.
Ne.
Nisam gledala tigra u oči.
Finkele, trebat ćemo pse kad grad bude napadnut,
ne stvarne njemačke ovčare.
Vodi ih van.
Vodi ih van!
Smjesta! -Idemo.
Hvala.
Žao mi je što sam vikao. -Baš sam glup.
Budalasto ime za psa. Trebao sam biti jasniji.
Super ti ide. -Danke.
Bok, mali.
Kako vam možemo pomoći, g. Betzler?
Što ima? Dođi sa mnom.
Kad bi netko prijavio Židova, bi li dobio orden?
Opet ti Židovi. I dalje su ti na pameti?
Znaš li da pripremam grad za invaziju?
Planiram strategiju obrane.
Amerikanci stižu sa zapada, Rusi s istoka.
Jednog mog prijatelja pojeli su Rusi.
A orasi?
Orasi su orasi, mali.
O čemu si htio razgovarati?
Učim svašta o Židovima.
Jeste li znali da znaju čitati misli?
A spavaju viseći sa stropa, kao šišmiši.
Fascinantno. A kako si to saznao?
Istraživao sam.
Pišem knjigu.
Čestitam. Kako se zove?
Živio, Židove.
Izvještaj o Židovima.
Ili Tko se nije skrio, Židov je bio.
A Židovsko žutilo?
Imaš divnu maštu.
Ali, to su činjenice.
Naravno.
U tvojim godinama imao sam izmišljenog prijatelja, zvao se Conny.
Piškio je u krevet dok sam spavao i pravio mi probleme.
Dođi ovamo.
Možda te zanima na čemu radim.
U sklopu priprema za invaziju redizajnirao sam si uniformu.
Pera me čine aerodinamičnim, a blještava boja zasljepljuje.
Čizme su za ukras.
A ovo ovdje...
Ovo je puška Gatling s radiom
koji pušta iritantnu glazbu kako bi obeshrabrio neprijatelja.
Sve zaštićeno autorskim pravom. -Znači, nema kopiranja!
Ja. Neka ti to ne padne na pamet.
Djeca mi kažu da ti je otac na bojištu.
Ti si, dakle, glava obitelji. Kako se držiš?
Dobro.
Ja?
Kakav zadatak imate za mene? -Pa, imam jedan.
Lošiji je od onog na što si navikao,
ali svaka je pomoć dobrodošla.
Metal za Hitlera!
Lonci i tave za ratni pothvat!
Evo malog metalca Treba mu tvoja tavica
Metal za Hitlera!
Matice i vijci!
Lonci i tave!
"Oslobodite Njemačku.”
Jojo?
Yorki? -Bok!
Postao si vojnik?
Na zapovijed!
Ali tek ti je 11 godina.
Znam.
Mogu li? -Naravno.
Je li to papir?
I ja sam to mislio, ali nalik je papiru.
Najmoderniji materijal kojeg su izumili naši znanstvenici.
Pa, zadivljen sam.
E, Yorki.
Uhvatio sam Židova. Pravog.
Oho, Židova?
Uhvatili su neke koji su se skrivali u šumi.
Nije mi bilo jasno čemu sva ta fama.
Uopće nisu bili strašni, činili su se normalni.
Gubim fokus.
Moram ići.
Bok.
-Bože!
Tako je teško trčati u ovome.
Našao sam ovo.
Uzmi ih. Vjerojatno ne valjaju.
Ovo ništa ne znači.
Nacrtaj nešto za moju knjigu.
Mogu opet tebe nacrtati.
Nitko ne želi gledati crtež bogalja.
Teško da si bogalj.
Uostalom, pravi umjetnici to ne vide.
Ako su slijepi.
U redu je.
Pomirit ću se s tim da nikad neću poljubiti djevojku.
Poljubit će te, Jojo.
Hoćeš da te ja poljubim?
O. K.
Dvije stvari.
Kao prvo,
protuzakonito je da se nacisti i Židovi druže,
a kamoli ljube.
Kao drugo,
poljubila bi me iz samilosti, a to se ne računa.
Nisi ti nacist.
Furam se na svastike,
mislim da je to dobar pokazatelj.
Nisi ti nacist, Jojo.
Ti si 10-godišnji dječak koji voli svastike,
voli odijevati smiješnu uniformu i želi pripadati klubu.
Ali nisi jedan od njih.
O. K.
Složimo se da se ne slažemo.
Dobro?
Ja da nisam nacist...
Kakva prljava Židovka.
Hajde, sakrij se!
Požuri!
Heil Hitler.
Dopusti da se predstavim.
Kapetan Herman Deertz iz falkenhajmskog Gestapa.
Sa mnom su Herr Mueller, Herr Junker, Herr Klum i Herr Frosch.
Smijemo li ući?
Puno hvala.
Heil Hitler. -Heil Hitler.
Bok, Jojo!
Bok, dečki!
Lijepo vas je vidjeti!
Pukla mi je guma na biciklu, pa sam ga nosio.
Kapetane Klenzendorf.
Heil Hitler.
Znate Finkela.
Jesam li nešto propustio?
Ne, samo smo pozdravili dječaka, a onda i vas.
Zatim i Freddyja Finkela, naravno,
a sad smo usred rutinske inspekcije.
Što vas dovodi ovamo, kapetane?
Bili smo u prolazu
i odlučili dostaviti pamflete dječaku.
Radi za nas.
Shvaćam. -Ja.
A vi? -Znate kako je.
Svakog nas dana zovu: "Gestapo?
Komunist mi se skriva iza hladnjaka.”
Odemo istražiti, ispostavi se da je plijesan.
Dakle, blizu.
Sve je to dio posla.
Ovo je dječačka soba po mom ukusu.
O, da.
Eno ga.
Možda si čuo da Hitler ima samo jedno jaje.
Budalaština.
Ima ih četiri.
Volontiraš u uredu Hitlerjugenda, da?
Da.
Bravo.
Da bar više mladića dijeli tvoj slijepi fanatizam.
Što li samo rade ti idioti?
Zašto da ne odemo provjeriti?
Znaš li gdje ti je majka?
Ne.
Mislim da je u gradu.
Provodi li mnogo vremena kod kuće?
Prilično je zaposlena.
Je li?
Drago mi je što nosiš svoju Hitlerjugend uniformu,
ali...
Gdje ti je nož?
Uvijek ga moraš nositi sa sobom. Gdje je?
Ostavio sam ga... -Ovdje je.
A tko si ti?
Tko ste vi? I što radite u mojoj kući?
I ti ovdje živiš?
Njegova sam sestra, Inge.
Heil Hitler.
-Heil Hitler.
Nisam znao da imaš sestru.
Nekad bi mu bilo draže da sam mrtva.
Nije li tako, mali Frankensteine?
Nema potrebe da se izrugujemo njegovoj čudovišnoj izobličenosti.
To je ratna ozljeda.
Ali, zašto imaš njegov nož?
Branim mu ulaz u svoju sobu, neprestano ulazi u nju.
Što si skrila unutra?
Znate, djevojačke stvari.
Mogu li?
Naravno.
Zasipaju nas bezbrojnim prijavama,
prokazivanjima i općenitim istragama.
A, naravno, zaista nas i zanimaju zločini
i antistranačka stajališta,
no najveća briga su nam Zlatokose.
Šuljaju se uokolo, jedu tuđu hranu,
spavaju u tuđim krevetima.
Zaista prilično bezobrazno.
Bih li mogao vidjeti tvoje dokumente?
Dokumente, gđice Betzler. Brzo, nemamo cijeli dan.
Da, naravno.
Koliko si stara na fotografiji?
Stare su tri godine.
Bilo mi je 14.
Datum rođenja?
1. svibnja.
1929.
Točno.
Hvala, Inge.
Nabavi novu fotografiju. Ovdje nalikuješ duhu.
Čekajte.
Što je...
ovo?
Živio, Židove.
Čije je ovo djelo?
Moje.
Izvještaj o Židovima.
Kako razmišljaju, ponašaju se, izgledaju.
Poklon za Führera.
Dečki, morate ovo vidjeti.
Vidi ovoga, ima rep.
Ovaj visi sa stropa kao šišmiš.
Ovo je crtež njihovih glava.
A tko upravlja mašinerijom njihovog uma?
Vrag.
Smiješno je jer je istinito.
Ma vidi ovog malog glupog Židova.
Evo ih s rogovima.
Što je ovo?
"Umri, Nathane.”
"Načini da se ubije Nathan.”
Mučenje uz pomoć zmija, bodenje štapom.
Ispaljivanje iz topa, vrijeđanje.
Da.
Nathan zdrobljen kotačem velocipeda.
Tko je Nathan, molim?
Jedan mladić.
Nathan na ražnju.
E, da, moramo se vratiti.
Sjećate se? Ostavili smo tipa obješenog. -Ah, ja.
Hvala na ovome, uljepšala si mi dan.
Nadam se da ćeš nastaviti.
I, naravno,
vidiš li nešto sumnjivo, nazovi nas.
Doviđenja.
Heil Hitler.
Drago mi je, Inge.
Ostani kod kuće, Jojo.
Čuvaj svoju obitelj.
Čuvaj ovaj nož.
Elsa, prevarila si ih.
7. svibnja.
Što?
Rođena je 7., ne 1.
Pomagao nam je.
Vratit će se.
Shvatit će da je mrtva, a onda ću i ja biti.
Nitko zapravo ne zna da je Inge umrla.
Mogla bi zauzeti njezino mjesto.
Sve ću ispričati mami kad se vrati.
Da te znam i da smo prijatelji.
Židovka i nacist nisu prijatelji.
Baš smo spušili.
Objasni.
Ona nije...
Ne djeluje kao loša osoba.
Počinjem sumnjati u tvoju odanost meni i stranci.
Nazivaš se domoljubom?
A gdje su dokazi?
Njemački vojnik rođen je iz nužde.
Njemačka ovisi o strasti tih mladića.
Strasti i spremnosti da padnu za očevinu
usprkos uzaludnim naporima savezničkih ratnih profitera
koji šalju svoje trapave, neuvježbane postrojbe u vučju jazbinu.
A samo revni ljudi koji se postojano odupiru neprijatelju
ostat će zauvijek urezani u pamćenje Nijemaca.
Na tebi je da odlučiš želiš li da te pamte,
ili ćeš iščeznuti bez traga,
poput ništavnog zrna pijeska u pustinji beznačajnosti.
Jednostavno rečeno,
priberi se i odredi svoje prioritete.
Deset ti je godina.
Počni se tako i ponašati.
Ne.
Jesi li znala?
Nije mi mnogo toga rekla,
samo da surađuje s prijateljima
i da je tvoj otac nekako uključen izdaleka.
Ne. Bori se u ratu.
Rekla je da će doći kući čim rat završi.
Nije ti ništa htjela reći iz očitih razloga.
Zato što me mrzila.
Jer sam nacist.
Neprijatelj sam.
Nije htjela da znaš išta zbog čega bi nastradao.
Ali sada nemam ništa.
Nikoga.
Roditelje sam posljednji put vidjela na stanici.
Ukrcali su ih na vlak.
Pobjegla sam.
Polako sam našla put natrag u grad.
Skrio me očev prijatelj.
Onda jedan drugi, pa prijatelji prijatelja.
Dok me tvoja majka nije zbrinula.
Zasad sam i dalje ovdje.
Ali, moji...
Moji roditelji su otišli na mjesto bez povratka.
Što ćeš prvo uraditi kad budeš bila slobodna?
Plesati.
Tako je. Požurite se.
Yorki?
Jojo!
Bože dragi.
Jojo!
Baš si mi nedostajao.
Žao mi je zbog tvoje mame.
Danima sam plakao kad sam čuo što se zbilo.
Što se događa ovdje?
Rusi, Jojo. Stižu.
I Amerikanci iz suprotnog smjera.
I Engleska, Kina, Afrika i Indija.
Cijeli svijet stiže.
Pomozi mi s municijom.
A kako nama ide?
Grozno. Jedini prijatelji su nam Japanci.
I da ti pravo kažem, ne izgledaju mi arijevski.
Sjećaš li se Židovke koju sam spomenuo? -Da.
I dalje je kod mene.
Praktički mi je djevojka.
Bravo, Jojo. Djevojka!
Ali, ono, Židovka je.
Imamo većih briga od Židova, Jojo.
Tu negdje su Rusi.
Gori su od ikoga.
Čuo sam da jedu male bebe i ševe se sa psima.
Ono, to je loše, zar ne?
Ševe se sa psima?
Aha. I Englezi to rade.
Moramo ih zaustaviti prije nego što nas pojedu i poševe naše pse.
Ludnica.
A sad je i Hitler mrtav, prepušteni smo samima sebi.
Što?
Nisi čuo?
Mrtav je.
Odustao je i prosvirao si mozak.
Ne.
To je nemoguće.
Prosvirao ju je.
Svoju glavu.
Ispada da je svašta skrivao od nas.
Radio je grozote iza naših leđa.
Nisam siguran da smo na pravoj strani.
O. K. Dođi ovamo.
Vidiš li onog Amerikanca? Idi ga zagrli. Idi, trči!
Yorki, dobre vijesti.
Upravo si promaknut, dobivaš svoj pištolj.
Upucaj svakog tko izgleda drugačije.
O. K. -O. K.
Jojo, gdje ti je uniforma?
Evo, odjeni ovu jaknu da te ne upucaju.
Moramo ubiti sve što vidimo.
Za Hitlera.
Crknite, vražja gamadi!
Crknite!
Raziđite se!
To!
Ja.
Dođi, ovuda.
Ovdje su!
Amerikanci!
Hajde!
Prati ga. -Iza vas, kapetane.
Ovdje. Idemo!
Hej, dečki! Juhu!
Preselite zarobljenike.
Neka hodaju poredani.
Brzo!
Hej!
Što?
Ne razumijem.
Pokret!
Diži se, pseto.
Kapetane K.
Bok, mali.
Vidiš li svu tu pomutnju?
Što se zbiva?
Histerija, prijatelju. Gotovo je.
Zabava je gotova. -Nisam poput njih.
Bojiš li se? Ne boj se. -Nemojte, molim vas.
Pogledaj me. -Ne!
Žao mi je zbog Rosie. Bila je dobra osoba.
Istinski dobra osoba.
O. K.?
U redu je, maleni.
Htio sam ti reći da ti je knjiga super.
Ja, oprosti što sam se smijao.
Vrlo je kreativna.
Dođi da te pogledam.
Izgledaš dobro.
Dobar si ti, mali.
A sad idi kući i pazi na sestru.
O. K.?
Miči se, Židove.
Hej! Što se događa? -Miči se!
Židov je. -Začepi.
Znaš ovog nacista?
Pomogao... -Ne poznajem prljavog Židova.
Ne...
Miči se, Židove. -Hej!
Začepi gubicu, naciste.
Ne! -Miči se odavde. Idi kući.
Ne! Pustite ga! -Idi kući!
Ne!
Pusti me! -Odlazi odavde.
Idi kući!
Jojo?
Yorki!
Hvala Bogu.
Mislio sam da si mrtav. -Izgleda da sam neuništiv.
Idem kući majci.
Treba mi maženja.
Ništa više nema smisla.
Znam. Više nije dobro biti nacist.
Hej.
Sad kad je rat završio, djevojka ti je slobodna.
Može otići.
Nešto te muči?
Moram ići.
O. K. -Oprosti.
Vidimo se!
Bok, stigao sam.
Što se događa?
Gdje?
Vani, budalice.
Jojo, što se događa?
Je li sigurno izaći?
Jojo, je li sigurno?
Smijem li otići?
Ne.
Ne možeš otići.
Zašto?
Moraš ostati ovdje.
Tko je pobijedio?
Sa mnom.
Jojo, tko je pobijedio u ratu?
Mi smo.
Njemačka je pobijedila.
Žao mi je.
"Draga Elsa.
Znam da ti je trenutno teško
i da želiš odustati.
Ali moraš nastaviti.
Ja i tvoj dobri prijatelj Jojo smislili smo plan bijega.
Molim te, slušaj ga.
Pomoći će ti da odeš odande.
A onda dođi živjeti sa mnom u Parizu.
Ne brini za Jojoa.
Bit će dobro.
Vidimo se u Parizu.
Nathan.”
Mrtav je. -Molim?
Nathan.
Umro je prošle godine.
Tuberkuloza.
Pa...
Baš čudno. Tko onda piše pisma?
Hvala ti, Jojo.
Bio si tako dobar prema meni.
Pa, stvar je u tome da te volim.
Znam da u meni vidiš mlađeg brata, to je u redu.
Ionako si prestara.
Ali...
Čovječe, baš je vruće.
I ja tebe volim.
Kao mlađeg brata. -Kao mlađeg brata.
Gle, ja i lažni Nathan našli smo način da pobjegneš.
Možda možeš vjerovati mlađem bratu?
Možda.
Onda dobro.
Spremi se.
Odlazimo.
Jojo Betzler.
Deset i pol ti je godina.
Danas,
učini što možeš.
Kamo si krenuo, sveca ti?
Van. -Van?
A, ne, nećeš.
Ostat ćemo ovdje, a ti ćeš mi reći što se točno događa
između tebe i stvorenja s tavana.
To "stvorenje” je djevojka.
Zaljubljen si u nju, ha? -Da.
Priznaj. -Upravo sam rekao da jesam.
Znao sam!
Ne možete uspjeti.
Prestara je za tebe. A ti si ružan.
Ostavit će te. Znaš to, zar ne?
Evo kako ćemo, govnaru mali.
Stavit ćeš ovo, O. K.?
Zaboravit ćeš na odurnu židovsku kravetinu.
I vratit ćeš se meni, kamo i pripadaš.
Dobro?
Stavi je.
A onda ćemo se pretvarati da se ništa od ovog nije dogodilo.
Jasno?
Nećeš mi dati heil?
Hajde, za dobra stara vremena.
Daj mi heil, maleni. -Ne.
Daj mi heil. -Ne.
Mali heil. Samo jedan mali. Molim te.
Odjebi, Hitlere.
Hajde.
Oh, čekaj.
Spremna?
Da.
Je li opasno?
Izuzetno.
Uspjeli smo.
Vjerojatno sam to i zaslužio.
Što ćemo sad?
PUSTI NEKA SE SVE DOGODI
LJEPOTA I UŽAS
SAMO NASTAVI DALJE
NIJEDAN OSJEĆAJ NIJE KONAČAN.
RAINER MARIA RILKE
Prijevod: Nina Kralj Jager (RETAiL)
Tehnička Obrada: CRAZY SRBIN (www.Blink.si)
LAJKUJTE NAŠU FACEBOOK STRANICU: Crazy Srbin Production
preuzeto sa www.titlovi.com