Jojo Betzler. Ti år gammel.
I dag bliver du medlem af Jungvolk.
Det bliver en helt særlig træningsweekend.
Det bliver vældig intenst, men i dag bliver du en mand.
Jeg lover, at al min energi og styrke -
- går til vort lands frelser, Adolf Hitler.
Jeg er villig og rede til at ofre mit liv for ham.
Det sværger jeg ved Gud. - Ja, nemlig.
Nå, Jojo Betzler, hvad er dit sind? - Et slangesind!
Og, Jojo Betzler, hvad er din krop? - En ulvekrop.
Hvad er dit mod? - En panters mod.
Og, Jojo Betzler, hvad er din sjæl? - En tysk sjæl.
Ja, mand. Du er klar.
Adolf.
Jeg tror ikke, jeg kan det her. - Was? Selvfølgelig kan du det.
Du er da lidt splejset og upopulær, og du kan stadig ikke binde dine sko, -
- men du er stadig den allerstebedste lille, loyale nazist, jeg har mødt.
Og så ser du godt ud.
Gå du bare ud og mor dig rigtig godt, okay?
Okay. - Sådan skal det lyde. Okay.
Stik mig et Heil, mand. - Heil Hitler.
Du kan godt give mig et bedre Heil. - Heil Hitler.
Bare spyt ud. - Heil Hitler.
Du tænker for meget. Heil Hitler. - Heil Hitterler.
Hvem er Hitterler? Kan du overhovedet tysk?
Heil Hitler. - Det er ikke et Heil.
Sådan her. Heil! - Heil Hitler.
Uh, der var den! Hav en god dag. Heil Hitler.
Du bliver en stjerne. Heil Hitler.
Heil Hitler! Heil Hitler! Heil Hitler!
Heil Hitler!
Heil Hitler. Heil Hitler. Heil Hitler.
Heil Hitler. Heil Hitler.
Heil Hitler, Yorki. - Heil Hitler, Jojo.
Klar til en god weekend? - Ja!
Kom så!
Released on www.Danishbits.org
Heil Hitler, gutter. - Heil Hitler!
Jungvolk, velkommen til træningsweekend i Hitlerjugend.
Her bliver I til mænd og kvinder.
Jeg er kaptajn Klenzendorf.
I kan kalde mig kaptajn K. - Kaptajn K.
Ja. Det her er underofficer Finkel.
Og dette er Fräulein Rahm. - Heil Hitler, alle sammen.
Nå, hvem er jeg, og hvorfor taler jeg til en flok pattebørn -
- i stedet for at føre mine mænd i krig og mod en glorværdig død?
Det har jeg spurgt mig selv om siden Operation Spinatjok, -
- hvor jeg mistede et aldeles udmærket øje i et ellers ufarligt angreb.
Og mine foresatte mener, at man skal have to øjne for at deltage i krigen.
Kan folk med to øjne gøre det her?
Kors.
I de næste to dage får I skravl lov at opleve ting, -
- som den mægtige tyske hær gennemlever hver dag.
Og selv om landet er på hælene, -
- og vi ikke har meget håb om at vinde krigen, så går det åbenbart fint.
Nå. I har alle sammen fået jeres dolke fra Deutsches Jungvolk.
Det er helt særlige, meget dyre våben. Gå aldrig uden dem.
Og I må ikke dolke hinanden! - Ingen dolker hinanden!
Ingen dolker hinanden. Nu er I på vej til at blive til mænd.
I dag skal I drenge marchere, lave bajonetøvelser, -
- kaste granater, grave skyttegrave, læse kort og øve gasforsvar, -
- camouflage og bagholdsangreb. Og træne skydning og sprængning.
Og pigerne skal træne kvindepligter -
- som sårpleje, sengeredning, og hvordan man bliver gravid.
Jeg har fået 18 børn for Tyskland. Det er et godt år for piger.
Nå. Lad os komme i gang. - Kom så!
Gud se i nåde til mig.
Kom så! Kom så!
Tre, to, en, hagekors!
Kom nu! Træk! Kom nu!
Gør det af med ham. - Nej!
Hugtænder. - Hugtænder, ja.
Slangetunge. - Slangetunge, ja.
Skæl. - Ja. Skæl.
Fordi engang parrede en jødemand sig med en fisk.
Arierne er langt mere civiliserede og udviklede end alle andre.
Pak jeres ting sammen, unger. Nu skal vi brænde bøger.
Jøder lyder uhyggelige. - Det synes jeg ikke.
Hvis jeg mødte en jøde, ville jeg bare dræbe den sådan her.
Sådan ... her.
Men hvordan ved du, om du har set en? Måske ligner de os.
Jeg ville mærke efter hornene. Og så lugter de af rosenkål.
Nå ja. Jeg havde glemt det med rosenkålene.
Tænk at fange en og give den til Hitler.
Så bliver man nok medlem af hans personlige garde.
Så ville han blive min bedste ven. - Jeg troede, jeg var din bedste ven.
Yorki, du er min næstbedste ven. Førstepladsen er reserveret til Føreren.
Så medmindre du er Hitler i en lille, tyk drengs krop, -
- ville jeg være tilfreds med andenpladsen.
Jeg er vist bare en tyk dreng. - Så er det afgjort.
Når I står foran fjenden, og I skal tage hans liv, -
- hvem af jer har så modet til at gøre det?
Godt. Der er ikke plads til svage folk i Hitlers hær.
Vi vil have hærdede krigere. Folk, der er rede til at dræbe.
Kan I det? - Ja.
Johannes.
Er du i stand til at dræbe?
Selvfølgelig. Jeg elsker at dræbe.
Godt. Kom her.
Vær nu ikke bange. Kom.
Godt.
Dræb den.
Vrid halsen om på den. Dræb kaninen.
Eller er du måske bange? - Nej, jeg er ej. Det er bare ...
Nu.
Læg begge hænder om halsen på den, og så vrider du hårdt til.
Måske skriger den, men så gør vi resten med støvlen.
Dræb. Dræb.
Dræb. Dræb. Dræb.
Dræb. Dræb. Dræb. Dræb.
Dræb. Dræb. Dræb. Dræb. Dræb.
Dræb. Dræb. - Væk. Kom nu. Væk!
Godt kast.
Du er en kujon. Ligesom din far.
Han er ikke kujon. Han er i krig i Italien.
Nå? Ingen har hørt fra ham i to år. Han er en desertørkujon.
Han er en bangebuks ligesom dig.
Du er bange som en lille kanin.
En bange, lille kanin. Måske skulle vi også vride halsen om på dig.
Kaninen Jojo.
Jojo Kanin. - Jojo Kanin.
Jojo Kanin. Jojo Kanin.
Stakkels Jojo. Hvad er der i vejen, lille ven?
Hej, Adolf. - Vil du fortælle mig om kaninen?
Hvad var det for noget? - De ville have mig til at dræbe den.
Undskyld, jeg ikke kunne gøre det. - Glem det. Jeg er ligeglad.
Nu kalder de mig en bange kanin. - Lad dem bare snakke.
Folk sagde virkelig grimme ting om mig. "Han er sindssyg."
"Se lige den psykopat. Han bliver vores død."
Nu skal du høre en hemmelighed. Kaninen er ikke bange.
Den ydmyge, lille kaninus møder farer hver eneste dag, -
- når den søger gulerødder for familie og fædreland.
Mit rige bliver fyldt med alle slags dyr.
Løver, giraffer, zebraer.
Flodheste, blæksprutter. Flodsprutter.
Sågar den mægtige kanin.
Cigaret? - Nej tak. Jeg ryger ikke.
Nu får du et rigtig godt råd. Vær kaninen.
Den ydmyge kanin narrer sine fjender. Han er modig, listig og stærk.
Vær kaninen.
Jojo!
Er alt i orden, Jojo?
Hvem talte du med? - Ikke nogen.
Jeg troede, at du græd. - Er du måske ekspert i tårer?
Nej. - Så er det afgjort.
Nu skal Jojo vise de små insekter, -
- hvem der virkelig er en kujonkanin.
Undskyld, hvad mener du? - Glem det.
Jojo, hvad skal du? - Være kaninen!
Jojo Kanin. Jojo Kanin. Søger efter gulerødder.
Hvor fantastisk! Vi er som to menneskeantiloper.
Nå, knægte. Hver af jer får lov at kaste og affyre en granat.
Jeg overvåger jer personligt -
- for at sikre mig, at I ikke bortsprænger jeres øjne.
Hvem vil til først? - Klaus!
Pis. - Pis!
Det der må I ikke gøre.
Jojo. Jojo.
Finkel! Finkel! - Jojo, Jojo.
OMGott. Han ligner et Picassomaleri.
Hans mor slår mig ihjel.
Min kære unge.
Hej.
Min kære, lille unge.
Hvad er du så glad for? Din søn er grim som et uhyre.
Du er ikke et uhyre.
Og dine ar vil læges, og snart kan du bevæge benet næsten fuldt ud.
Jeg kommer aldrig med i Hitlers garde. - Du er god nok, som du er.
Godt, du er hjemme.
Morløven bekymrer sig for sin unge, især når farløven ikke er hjemme.
Eller Inge Løve.
Man tager fat i kaninens hale, vikler den rundt om dens øre, -
- binder det sammen og putter ham tilbage i hullet.
Nu skal du vist af sted. Du kommer dig bedre, hvis du kommer lidt ud.
Jeg vil ikke udenfor. - Hvad? Selvfølgelig vil du det.
Jeg ser dum ud. Folk vil stirre på mig.
Nyd opmærksomheden. Ikke alle er heldige at se dumme ud.
Jeg er forbandet med min utrolige skønhed.
Nu finder du modet til at gå ud ad døren og på eventyr.
Okay? - Okay.
Feltmarskal Jojo, du er vores vigtigste mand. Gør klar til at gå ud.
Er det farligt? - Ekstremt farligt.
Heil Hitler. - Kors.
Du ser godt ud, knægt. Frau Betzler, skøn som altid.
Det er Deres skyld, min søn ikke kan gå ordentligt og har et smadret fjæs.
Han stjal min håndgranat. - Ja ja.
Så De tager Dem af ham, mens jeg er på arbejde?
Sørg for, at han har noget at lave. - Jeg er med. Ja, jeg er helt med.
Godt.
Det her er Johannes Betzler. Ham, jeg fortalte jer om.
Ham, der stjal en håndgranat og sprængte sig selv.
Grunden til, at jeg blev degraderet. Og nu arbejder jeg her med de skønne unger.
Jojo, vi finder nok noget, du kan lave.
Åh! - Ideer?
Ja. Ja. Ja.
Vi har brug for en til at gå tur med klonerne.
Og han kunne måske dele det nye propagandamateriale ud.
Og dele disse indkaldelser til hæren ud.
Jeg kan vel ikke blive indkaldt? Vel?
Vidunderlig ide. De har min tilladelse til at sende min tiårige i krig.
Giv knægten et våben. - Jeg vil gerne til fronten.
Stil dig op i køen. - Her er indkaldelserne.
Og her er der en pistol. Den er ... For pistolen?
Nej.
Ad.
Se.
BEFRI TYSKLAND BEKÆMP PARTIET
Hvad har de gjort?
Hvad de kunne.
Kom.
Jojo Kanin!
Se lige dit ansigt!
Jeg er soldat! Jeg skal i krig!
Og du er postbud!
Jojo Kanin, Jojo Kanin!
Mor?
Feltmarskal Jojo er hjemme.
Mor?
Mor, jeg er hjemme.
Mor?
Hej.
Hvad vil du? Er du et genfærd?
Ja da. Et genfærd.
Tving mig ikke til at løbe.
Jeg er alt for sulten, og du ved jo, at vi elsker smagen af blod.
Har du mistet noget? Jeg er ikke et genfærd, Johannes. Jeg er noget værre.
Men det ved du vist allerede. Du ved jo godt, hvad jeg er.
Nej. - Jo. Sig det.
Sig det! - En jøde.
Og ikke en af de søde. - Du må ikke være her.
Din mor inviterede mig, så jeg er vel hendes gæst.
Det er forbudt. - Hvad vil du gøre, søde Hitlerchen?
Selvfølgelig.
Jamen så gør det. Sig det til dem.
Men ved du, hvad der så sker?
Jeg siger, at du hjalp mig. Og at din mor hjalp mig.
Og så er vi alle kaputt.
Og hvis du fortæller hende, at du ved, jeg er her, -
- så gør jeg verden en tjeneste og kapper dit nazihoved af.
Er du med? - Ja.
Jeg tror, jeg beholder den her. Den er fin.
Det var vildt. - Hvad skal jeg gøre?
Det ved jeg helt ærligt ikke. Måske er der flere af dem.
I hundredvis, inde i væggene.
Hvordan fik hun overtaget? - Hun må have kræfter.
Tankekontrol. - Typisk.
Så du, hvor hurtig hun var? - Ja.
En lille, kvindelig, jødisk Jesse Owens. Og nu har hun din fine kniv.
Min kniv!
En lille, kvindelig, jødisk Jesse Owens, Jack the Ripper.
Du er i knibe, min ven. Hvad skal vi gøre?
Jeg har det! Forhandle. - Brænde alt og klandre Churchill.
Eller forhandle.
Undskyld? Lille pige?
Jødepige i væggen?
Juhuu? Jøde?
Okay, nu siger jeg bare, hvad jeg har at sige.
Jeg er ikke bange for dig, og jeg synes, du skal flytte.
Okay?
Ikke okay.
Ud af mit værelse, for helvede.
Hun er altså ret uhøflig. Det er bare min Meinung.
Og nu har hun to knive. - Det ved jeg godt!
Hvordan skal du så skære i ting? - Det ved jeg ikke!
Og hun er stadig deroppe, den lille ...
Jøde! - Jøde. Hvad gør vi med jøden?
Find du på noget. - Er jeg måske ekspert?
Ingen cigaretter! Jeg er ti år!
Okay, undskyld. Jeg er stresset. Lad os tage fat om nældens fod.
Du kan ikke sladre til mor, for så hakker jøden dit nazihoved af.
Men hun behøver ikke ødelægge dit liv.
Du kan faktisk bruge hende. - Hvordan det?
Når nogen bruger tankekontrol på mig, så gør jeg det samme mod dem.
Kan du huske, da den enarmede sørøver von Stauffenberg ville bombe mig?
Ja, du overlevede. - Correctomundo.
På grund af mine bombesikre ben, og fordi jeg narrede gamle von Stauffi.
Jeg lod ham tro, jeg var død, men jeg havde det fint.
Min falske død lokkede forræderne frem. Og hvad vil du så gøre?
Lade, som om jeg er død? - Præcis. Vent. Nej.
Nej. Jeg mener, giv hende falsk tryghed, så sænker hun paraderne.
Så har du magten. - Omvendt psykologi.
Gør det nu ikke svært. Brug blot mit bagvendte tanketrick.
Jeg må af sted. Der er enhjørning til middag i aften. Koncentrér dig, Jojo.
En jøde i væggen er bedre end to jøder, der flakser med deres flagermusvinger -
- og æder uskyldige nazister.
Og giv hende ikke flere knive. Tschüss.
Søde løveunge, hvorfor er du stadig oppe? Har du fået mad?
Undskyld, jeg kommer så sent. Jeg var ude at gå en tur og ...
Hvad skal vi dog gøre med de snørebånd? En dag må du lære at binde dem.
Jeg hørte hende. - Hvad?
Hvem?
Inge.
Som genfærd. - Åh, hvor trist for dig.
Du har mistet forstanden. Men værst er det, at jeg skal dele hus med en tosse.
Jeg hørte lyde. Oppefra. - Genfærd? Næ, det er vel rotter.
Ja, vi har rotter oppe på loftet. Beskidte kræ.
Jeg har villet sige, at du skal holde dig væk derfra, til de er fanget.
Du må ikke blive syg. - Okay, mor.
Jeg holder øje med de beskidte rotter. - Hvor er alle vores knive?
Går du også i seng?
Ja. Snart. Jeg skal lige ordne nogle sager først.
Hvilke ting?
Mor-sager. Du må stole på mig, knægt. Det er mig, der er chefen. Ja?
Det er du vel. - God dreng.
Ja, men med ét øje.
Tæt på. Men ikke helt.
Flot. Nu kan du. Ja.
Du skal være mere stille. Han hørte lyde heroppefra.
Hvis jeg er nødt til at vælge mellem min søn og dig ...
Jeg ved ikke, hvor jeg skulle sende dig hen.
Han må ikke finde ud af noget, for så finder de ud af det.
Du kan tale med ham. - Du kender ham ikke. Han er fanatiker.
Det tog ham tre uger at slå sig til tåls med, at hans bedstefar ikke var blond.
Jeg ved, han er derinde et sted.
Den lille dreng, der elsker at lege, og som er bange for tordenvejr.
Som tror, at jeg opfandt chokoladekagen.
I sidste ende har man intet andet.
Håb. Håb om, at ens tilbageværende barn ikke bare er endnu et genfærd.
Måske er vi alle sammen genfærd nu uden at vide det.
Måske.
Du har levet flere liv end de fleste.
Jeg har slet ikke levet.
Du bliver udfordret.
De siger, at du ikke må og kan leve. Hvis det bliver sandt, så har de vundet.
Indtil videre har de vundet. - De vinder aldrig. Det er din magt.
Så længe der er nogen i live et sted, så har de tabt.
De fik dig ikke i går eller i dag. Sørg for, at i morgen også går sådan.
I morgen skal også gå sådan.
Kors! - Du skal strække ud. Gør det ondt?
Ja! - Godt. Smerten er din ven.
Snart vil dit ben kun være en smule deformt og meningsløst.
Men ingen skole i endnu en måned. Dit ansigt kan skræmme de andre elever.
Du er ret grim. Okay, hvis tur er det nu?
Jojo. Skat, jeg er nødt til at gå.
Vi ses derhjemme.
Hej, kaptajn K. - Selveste Herr Håndgranat.
Hvordan går det med benet? - Det er næsten lægt.
Det gør kun 80 % ondt nu. Hvad laver I?
Jeg er blevet tvunget til at lære HJ-drengene om vandkrigsførelse.
Hvis nu de engang skal i krig i et svømmebassin.
Må jeg spørge om noget med jøder? - Åh gud, hvorfor nu det?
Hvad skal jeg gøre, hvis jeg ser en? - Sig det til os. Så går vi til Gestapo.
Så går de til SS, og så tager de ud og dræber jøden. Og alle, der hjalp jøden.
Og da det er paranoide tider, så nok også nogle andre mennesker.
Selv hvis jøden har hypnotiseret nogen til at skjule jøden?
Det tror jeg ikke kan ske. - Det kan det godt.
Det skete for min onkel.
En jøde hypnotiserede ham, og han blev til en hasardspillende drukkenbolt.
Og han var sin kone utro og plejede upassende omgang med min søster.
Og så druknede han i en urelateret ulykke, men det var jødens skyld.
Men har du set en? En jøde?
Jeg ved ikke, om jeg ville genkende en.
Nej, uden deres sjove hatte er det næsten umuligt.
Nogen burde skrive en bog om det. - Det ville gøre det lettere.
Den ville sælge godt. - Ja.
Finki, de drukner. Kom så.
Vi ses senere, unge mand.
Okay. Landet ligger sådan her.
Hvis jeg sladrer om dig, er du i en alvorlig knibe. Det vil du vel ikke.
Men så sladrer du om mig og min mor, og det vil jeg ikke have.
Siger du til min mor, at jeg ved noget, så ryger du ud. Det vil du ikke have.
Og hvis jeg siger noget til min mor, så kapper du mit nazihoved af.
Og det vil jeg heller ikke have.
Så det er et mexicansk dødvande. - Det er bare et normalt dødvande.
Jeg har nogle betingelser, hvis jeg skal lade dig blive her.
Du skal fortælle mig alt om den jødiske race.
Okay.
Vi er ligesom jer.
Bare mennesker. - Vær rar at tage det alvorligt.
Tænk på det som en afsløring. Jeg vil kende alle jeres hemmeligheder.
Sid ikke på min søsters seng, tak. - Hvorfor ikke? Hun bruger den ikke.
Du ved intet om min søster. - Inge og jeg var venner.
Jeg kan godt huske dig. En sjov, lille dreng.
Ikke mere sniksnak. Fortæl mig om din slags.
Vi er selvfølgelig pengegriske dæmoner. Ikke?
Ja. Det ved alle.
Men folk ved ikke, at vi er allergiske over for mad.
Ost, brød, kød. Vi dør øjeblikkeligt af det.
Så hvis du vil gøre det af med mig, er det den hurtigste metode.
Og kiks er dødbringende.
Sjovt. Men der er ikke nok mad til dig, så jeg ved ikke, hvad du vil gøre.
Din mor fandt noget brød til mig. Hun er rar og behandler mig som et menneske.
Men du er ikke et rigtigt menneske. - Er du det?
Hvor vover du, jøde? Du er så svag som en killing.
Jeg er af arisk afstamning.
Mit blod har samme farve som en ren, rød rose.
Og mine øjne er blå som ...
Bryd mit greb.
Bryd mit greb, du store arier. Der findes ikke svage jøder.
Jeg nedstammer fra dem, der brødes med engle og dræbte kæmper.
Vi er Guds udvalgte folk.
I er udvalgt af en ynkelig, lille mand med et ufuldstændigt overskæg.
Herrefolket, hvad?
Nå, hvordan går det med jødetingesten ovenpå?
Hun vil ikke tale med mig. - Du er jo også nazist.
Ja, det er jeg vel. Det bliver sværere at skrive den bog, end jeg troede.
Hvad laver hun? Hun brænder noget. Hvad er det, hun brænder?
Hvad brænder du af? - Hun kan ikke høre dig.
Hvad brænder du af?!
Hvorfor er du så glad? - Nu ændrer alting sig.
De allierede har indtaget Italien. Så tager de Frankrig, og krigen slutter.
Hvorfor helvede gør det dig glad? Hader du dit land så meget?
Jeg elsker mit land. Jeg hader krigen. Den er meningsløs. Lad os få fred.
Krigen skal nok slutte. Vi vil knuse vore fjender.
Og så skider vi i deres grave. - Okay. Ikke mere politik.
Aftensmaden er neutral grund. Bordet her er Schweiz. Spis.
Du spiser ikke noget.
Nej. Jeg er ikke så sulten. Jeg spiser nok noget senere.
Nu vil jeg bare tygge lidt på nogle vindruer.
Jeg er rigtig sulten i aften. Måske spiser jeg også din portion.
Det skulle nødig gå til spilde.
Har du haft en god dag?
Jeg har gået rundt som et deformt barn uden noget at leve for.
Du er ikke deform. - Mit ansigt ligner et landkort, dame.
Det kan du ikke forstå, men det kunne min far, hvis han var her.
Men det er han ikke.
Nej. I stedet er jeg fanget her med dig.
Nå, du vil have din far? - Ja, det vil jeg.
Ja? - Ja!
Fint.
Sådan taler du ikke til din mor!
Paul, hvad er der sket?
Paul? Jeg råbte ad knægten.
Hvad? Sig dog undskyld.
Undskyld, knægt. Hvad? Hvad er det for en undskyldning?
Undskyld, knægt.
Jojo ...
Jeg ved godt, at du savner mig, men jeg kæmper for en bedre verden.
Og mens jeg er væk, må du tage dig af min Rosie.
Kan du det?
Ja, far. - Tak.
Hun gør, hvad hun kan.
Du godeste, hvor har vi en god knægt.
Hvor lækkert. Det minder mig om danseaftner med Rosie i den røde salon.
Kan du huske det, min kære? - Selvfølgelig, skat.
Sid nu ikke bare der, knægt.
Kom så. Dans med dine forældre. Kom.
Du skal tegne, hvor jøderne bor.
Hvor I spiser og sover, og hvor jødedronningen lægger sine æg.
Du er en idiot.
Kom. Vi har meget, vi skal nå. Fortæl mig om din familie.
Jeg vil fortælle dig om jøder, men ikke om min familie.
Hvorfor er du her hos mig? Har du ingen venner?
Jo da. Yorki. - Yorki?
Blandt andre. Du har ikke nogen venner. - Jeg har Nathan.
Nathan? Hvem helvede er det? - Min forlovede. Ham har jeg.
Hvor er han henne? - Han deltager i modstandskampen.
Han friede til mig ved bredden af den lokale Fluss.
Han knælede som en gentleman og reciterede Rilke.
Og så dansede vi ud i natten. - Gab. Hvem er Rilke?
En stor digter. Nathans yndling. - Nå, Nathans yndling.
Han redder mig, og så skal vi bo sammen i Paris.
Vender du Tyskland ryggen? - Tyskland vendte mig ryggen først.
Vi har ikke brug for dig. Dig og din dumme kæreste kan bare klappe i -
- og bo i det satans oste-snegle-baguette-land.
Bare fordi du ikke har en kæreste. - Jeg har ikke tid til kærester.
En dag tager du dig tid til det. Så vil du ikke tænke på andet.
Du vil møde en og bruge al din tid på at drømme om hendes favntag.
Sådan er kærligheden.
Tåbeligt. - Jeg er færdig.
IDIOT
Du skulle tegne, hvor jøderne bor. Det her er bare en dum tegning af mit hoved.
Ja. Det er der, vi bor.
Rilke, Rilke, Rilke. Hvor er du, dit digterfjols?
God ide, Kanin. Vi bruger bøgerne til at lave en fælde, hun kan falde i.
Lige ned i en afgrund af piratfisk, lava og bacon.
Det vil komme over hende som en tyv om natten.
Tysser du på mig? Lad os tage en bog og smutte. Biblioteker er dumme.
Ja, det her er en virkelig god ide.
Hvis hun havde et hjerte, ville det blive knust.
Jeg har nyt at berette.
Jeg fandt et brev til dig fra din forlovede, Nathan.
Hvad helvede fabler du om? - Jeg læser højt.
"Kære Elsa, -
- det gør mig ondt, men jeg vil ikke giftes med dig længere.
Jeg har fundet en ny kvinde, og vi griner meget og laver tungekys.
Som min yndlingsdigter, Rilke, siger:
'I kærlighed bør vi praktisere dette: at give slip på hinanden.'
Så farvel, og beklager, at jeg giver slip på dig.
Fra Nathan, din tidligere forlovede.
PS: Jeg deltager faktisk ikke i modstandskampen. Det var løgn.
Jeg er arbejdsløs og ret tyk nu."
Du skal ikke lukke op, men der var faktisk et brev til.
"Kære Elsa.
Du skal vide, at jeg ikke vil forlade dig alligevel.
Jeg vil nemlig ikke have, at du begår selvmord på grund af mig.
Det er der et par piger, der har gjort, og det tynger en ret meget.
Du skal holde dig i live. Godt, at ham knægten passer på dig.
Og jeg må sige, at han er en bemærkelsesværdig, moden ung mand.
Og han er modig. Lad os gifte os på et tidspunkt, -
- også selv om jeg faktisk er arbejdsløs og intet godt har i mit liv.
For altid din, Nathan."
Beethoven. - Einstein.
Bach. - Gershwin.
Brahms. Wagner. Mozart. - Har du ikke andet end musikere?
Rilke. - Ja, selvfølgelig. Din yndling, Rilke.
Jødisk mor. - Dietrich.
Houdini. - Nej. Det kan ikke passe.
Tro mig. Spørg bare Pissarro, Modigliani, Man Ray, Gertrude Stein, -
- hr. Moses og kongen over dem alle, Jesus Kristus. Amen.
Nu lirer du bare navne af. Jeg kender dem ikke, og jeg gider ikke mere.
Sig til, hvis du finder flere breve. - Ja. Okay.
Farvel.
Bredderne var fyldt med forelskede par. Folk dansede og sang.
Romantik.
Der er ikke tid til romantik. Det er krigstid.
Der er altid tid til romantik. En dag møder du din eneste ene.
Hvorfor siger folk hele tiden det?
Hvem har ellers sagt det?
Alle mulige. Men det er også bare en dum ide.
Det er dig, der er dum. Kærlighed er stærkere end alt andet.
Det er metal, der er stærkere end alt andet.
Dernæst kommer dynamit og så muskler.
Desuden ville jeg ikke kunne se det, hvis det skete.
Sikken overraskelse. Dine snørebånd er gået op igen.
Jojo. Du ved det, når det sker.
Du vil mærke det. Det er som en smerte.
I røven garanteret. - I maven.
Som om den er fyldt med sommerfugle.
Ad. - Ja, ad.
Kom så, Shitler. Lad os komme af sted.
Hvad er der med dig? Er du nu fuld igen? Kom så.
Åh gud. - Vil du ikke løsne dem?
Du er ved at blive fed. - Nej ...
Jeg kan bare efterlade dig her. Så henter jeg dig i morgen.
Hvad siger du til det? Du skal nok finde ud af det, skat. Vi ses derhjemme.
Vi ses i morgen. - Mor! Mor!
Du bliver stor alt for hurtigt. Tiårige bør ikke hylde krig og tale om politik.
Du burde klatre i træer og falde ned.
Men Føreren siger, at når vi vinder krigen, vil vi drenge regere verden.
Det her Reich er døende. Vi taber krigen. Hvad vil du så gøre?
Livet er en gave. Vi skal hylde det.
Vi skal danse og vise Gud, hvor glade vi er for at være i live.
Jeg danser ikke. Dans er for folk, der ikke har et arbejde.
Dans er for folk, der er frie. Så kan vi undslippe alt det her.
Du kan frit danse hele vejen hjem. Jeg tager cyklen.
Nej, du gør ej. Ingen kan stoppe mig.
Velkommen hjem, drenge. Tag hjem og kys jeres mødre.
Intet nyt fra Nathan i dag. Han læser nok en bog eller anlægger skæg.
Hvad er der i vejen?
Skal jeg fortælle dig om jøder? - Jeg er ligeglad.
I begyndelsen boede vi i huler.
Dybt nede i Jordens kerne. - Vent.
Uhyggelige steder fyldt med grumme, underfulde væsner med én ting tilfælles.
At de stjal enderne af tissemænd? - Nej. Deres kærlighed til kunsten.
Ingen afhuggede tissemænd? - Vil du høre mere?
Fortsæt. Men jeg ved, det passer. Det med tissemændene.
Rabbinerne bruger dem som ørepropper. - Vi fortsætter.
Efter mange års forskning i magi og besværgelser -
- flyttede vi ud af hulerne og ind i byerne.
Men nogle af os blev i hulerne i vores dyreform.
Er det en slags geleklump?
Jeg tegner dem for dig.
Sådan.
Den ville være flottere i farver. - Hvor er hornene?
Under håret.
Hvor er dine horn? - Jeg har ikke fået mine endnu.
De vokser ud, når man bliver 21. Nu lever vi blandt almindelige mennesker, -
- men tit overtager vi et hus og hænger og sover i loftsbjælkerne.
Ligesom flagermus. Og så kan vi læse hinandens tanker.
Åh gud. Alles tanker? Hvad med tyskeres tanker?
Nej. De er for tykpandede. Vi kan ikke trænge igennem.
Ligesom fugles lyder vores sande sprog som sang.
Og vi bliver også tiltrukket af skinnende ting.
Krystaller, glas og guld.
"Tiltrukket af skinnende ting."
Men også grimme ting. Jøder elsker alt det grimme. Det lærte vi i skolen.
I elsker det, ikke? Alt det grimme.
Hej. I hygger jer vist sammen. - Jeg sikrede mig, at hun var i live.
Er du ikke ligeglad? - Jo. Men jeg vil ikke have et lig her.
Vil du måske gerne det? - Ja, meget. Flere lig i mit hus, tak.
Al den tid, I to tilbringer sammen, gør mig ubehageligt til mode.
Det var da dit forslag. - Var det det?
Ja. - Nå ja.
Og det er jo bare, så jeg kan skrive min bog.
Åh gud, du har ret. Undskyld. Er det akavet nu? Det er det, ikke?
Vi bør ikke have et akavet forhold. Det her bør ikke være akavet.
Det er okay. Jeg er bare træt. - Ja, jeg har varmet din seng for dig.
Det gør rigtige venner. Hvad synes du om uniformen?
Jeg ved ikke, om lårene er posede nok.
Du ser godt ud. - Tak.
Jojo, må jeg give dig et rigtig godt råd?
Når du ser, hvad hun har i tankerne, hvor hun vil føre dine tanker hen, -
- så må du, i tankerne, gå den anden vej.
Forstår du? Hun må ikke sætte dig i et tankefængsel. Det, kære Jojo, -
- er noget, der hverken kan eller må ske for en tysker!
Lad hende ikke hundse rundt med din tyske hjerne!
Jeg vil ikke lade hende hundse rundt med min tyske hjerne, Fører.
Prøv at undgå det.
Nå, jeg tror, du har masser af gode oplysninger i din bog.
Synes du, verden skal se den? - Ja.
Adolf? Synes du, at jeg er grim?
Ja.
Sover han?
Han er anderledes. Han tror, Inges genfærd går igen heroppe.
Du minder mig om hende. Det gør du virkelig.
Jeg ville have elsket at have set hende vokse op og blive kvinde.
Nu må jeg se dig gøre det i stedet.
Jeg ved ikke noget om at være kvinde.
Er det sådan der? Gør man ting som at drikke vin?
Ja, man drikker da. Champagne, hvis man er glad.
Champagne, hvis man er ked af det. Man kører bil.
Man spiller hasard, hvis man vil. Man har diamanter. Lærer at skyde.
Man rejser til Marokko. Tager sig en elsker eller to.
Får dem til at lide. Man ser en tiger i øjnene.
Og tillid uden frygt. Sådan er det at være kvinde.
Hvordan gør man det?
Hvordan ved man, om man kan stole på nogen?
Man stoler på dem.
Godnat.
Alle de andre ting.
Har du gjort alt det? Har du været i Marokko og alt det der?
Nej. Jeg har aldrig set en tiger i øjnene.
Jeg bad om racerene hyrdehunde til at bevogte byen, ikke racerene hyrder.
Få dem ud herfra. Få dem ud herfra!
Nu! Nu! Nu! - Kom. Af sted, tak.
Tak. Tak.
Undskyld, jeg råbte ad dig. Det er et dumt navn til en hund.
Du klarer det så flot. - Danke.
Hej, knægt. Hvad kan vi gøre for dig, mester Betzler? Hvad så? Kom med.
Får man en medalje for at melde en jøde? - Jøder? Er du stadig besat af dem?
Jeg bereder byen på en invasion. Jeg prøver at lægge en forsvarsstrategi.
Der er amerikanerne vestpå og russerne østpå.
En af mine venner mødte engang nogle russere, og de åd ham.
Hvem er valnødderne? - Det er bare valnødder.
Hvad vil du tale med mig om? - Jeg har lært en masse om jøder.
Vidste du, at jøder kan læse hinandens tanker?
Og de sover hængende ned fra loftet ligesom flagermus.
Fascinerende. Hvor har du de oplysninger fra?
Mine studier. Jeg skriver på en bog. - Tillykke. Hvad hedder den?
"Juhuu, jøde". Det er en afsløring af jøders natur.
Du kunne også kalde den "Nu skal du bløde, jøde".
Eller hvad med "Jøder, der støder"?
Du har en skøn fantasi. - Men den findes.
Ja, selvfølgelig. Jeg havde en usynlig ven ved navn Conny som barn.
Han tissede i min seng, mens jeg sov. Han lavede altid ballade. Kom her.
Se her. For at være klar til invasionen designer jeg en ny uniform.
Fjerene giver aerodynamik, glimmerfarverne forblænder fjenden.
Støvlerne ser bare godt ud. Og den her ...
Det her er en maskinkanon med en påmonteret radio, -
- som spiller irriterende musik, der skal tage modet fra fjenden.
Det er ophavsretsbeskyttet. - Så ikke kopiere det.
Ja. Kom ikke for godt i gang, knægt.
Jeg hører, at din far er i krig. Så er du husets patriark. Hvordan går det?
Fint. - Ja?
Hvilke opgaver har du til mig i dag? - Jeg har én.
Den er ikke så spændende, men vi har brug for alle mand lige nu.
Metal til Hitler! Gryder og pander til krigsindsatsen.
her kommer metalmanden giv ham bare gryden og panden
Metal til Hitler! - Metal til Hitler!
Møtrikker og bolte! - Gryder og pander!
"Befri Tyskland".
Jojo?
Yorki? - Hej!
Er du blevet soldat? - Til tjeneste.
Men du er kun 11 år. - Ja.
Må jeg mærke? Er det papir?
Det troede jeg også først, men det er "papirlignende".
Det er det seneste materiale, vores videnskabsmænd har opfundet.
Imponerende. Du, Yorki.
Jeg har fanget en jøde. En ægte en. - En jøde?
Jeg så nogle, som de fangede i skoven i sidste måned.
Jeg forstod ikke alt postyret. De var ikke skræmmende og virkede ret normale.
Jeg glemmer tiden. Jeg må løbe.
Farvel. - Farvel.
Hvor er det svært at løbe i den her uniform.
Jeg fandt dem her. Du må godt få dem. De er sikkert knækkede.
Det betyder ikke det store. Du kan måske tegne noget til min bog.
Jeg kan tegne dig igen. - Ingen vil se tegninger af krøblinger.
Du er da ikke en krøbling.
Desuden ser sande kunstnere ikke den slags.
Du må mene blinde kunstnere. Det er okay.
Jeg må acceptere, at jeg aldrig kommer til at kysse en pige.
Du skal nok få kys, Jojo.
Skal jeg kysse dig?
Okay. Men først to ting. Første ting:
Nazister og jøder må ikke fraternisere, som vi gør. Og slet ikke kysse.
Anden ting:
Det ville bare være et medlidenhedskys, og det tæller ikke.
Du er ikke nazist. - Jeg er totalt vild med hagekors.
Det er et ret godt tegn på det. - Du er ikke nazist, Jojo.
Du er en tiårig dreng, der kan lide hagekors -
- og at gå med uniform, og som bare gerne vil være med i klubben.
Men du er ikke en af dem.
Okay.
Vi kan være enige om at være uenige. Okay? "Ikke nazist."
Sikke en beskidt jøde.
Kom. Gem dig. Skynd dig. Af sted.
Heil Hitler. Tillad mig at præsentere mig selv.
Kaptajn Herman Deertz, Falkenheim Gestapo.
Herr Mueller, Herr Junker, Herr Klum og Herr Frosch.
Må vi komme indenfor?
Mange tak. Heil Hitler.
Heil Hitler. - Heil Hitler.
Hej, Jojo! Hej, gutter! Hvor hyggeligt.
Min cykel punkterede, så jeg bar den herhen.
Kaptajn Klenzendorf. Heil Hitler. - Heil Hitler.
Heil Hitler. - Heil Hitler.
I kender jo Freddy Finkel. - Heil Hitler.
Heil Hitler. - Heil Hitler.
Er jeg gået glip af noget?
Nej, vi heilhitlerede bare drengen og dernæst dig.
Og så selvfølgelig Freddy Finkel. Og nu udfører vi en rutineinspektion.
Hvad gør du her, kaptajn?
Vi var i nabolaget og ville aflevere nogle pamfletter til drengen.
Han arbejder for os.
Jaså. - Ja. Og dig?
Du ved, hvordan det er. Vi bliver kimet ned. "Hallo, er det Gestapo?"
"Der bor en kommunist bag mit køleskab."
Så viser det sig at være skimmelsvamp.
Og det er jo ikke så langt fra. Det er en del af vores arbejde.
Sådan skal et drengeværelse se ud.
Ja. Der er han jo.
I har måske hørt rygtet om, at Hitler kun har én nosse. Pjat.
Han har fire.
Og du arbejder frivilligt på Hitlerjugend-hovedkvarteret?
Ja. - Hvor fint.
Gid flere af vore drenge var så blindt fanatiske som dig.
Hvad laver de æsler? Skal vi gå ovenpå og se?
Ved du, hvor din mor er?
Nej. Jeg tror, hun er inde i byen.
Har hun været meget hjemme?
Hun har ret travlt. - Har hun det?
Jeg er glad for, at du går i din Jugend-uniform.
Men ...
... hvor er din kniv?
Du skal altid bære din DJ-kniv. Hvor er den?
Jeg efterlod den ... - Den er her.
Og hvem er så du?
Hvem er så I? Og hvad laver I i mit hus?
Bor du her også?
Jeg er hans søster, Inge.
Heil Hitler.
- Heil Hitler.
Jeg vidste ikke, at du havde en søster. - Han ville tit ønske, at jeg var død.
Ikke også, lille Frankenstein?
Gør nu ikke nar af hans afskyelige deformitet.
Det er en krigsskade.
Men hvorfor har du hans kniv?
Jeg forsvarer mit værelse, fordi han snager.
Hvad skjuler du da derinde? - Bare pigesager.
Tillader du? - Naturligvis.
Vi har at gøre med et umådeligt antal rapporter, -
- anklager og generel efterforskning.
Vi interesserer os naturligvis for forbrydelser og parti-antipati, -
- men vi er mere bekymrede for "Guldlokkerne".
Folk, som sniger sig rundt og spiser andre menneskers mad -
- og sover i deres senge. Det er ganske uhøfligt.
Jeg må vel ikke se dine papirer?
Papirerne, frøken Betzler. Vi har ikke hele dagen.
Ja, naturligvis.
Hvor gammel er du på det her billede?
Det er tre år gammelt. Jeg var 14.
Fødselsdato?
Første maj.
1929.
Korrekt. Tak, Inge. Men få et nyt foto. Du ligner et genfærd på det her.
Vent.
Hvad er ...
... det her?
JUHUU JØDE
"Juhuu, jøde."
Hvem har lavet den her? - Det har jeg.
Det er en afsløring af jøderne. Hvordan de tænker, opfører sig og ser ud.
Det er en gave til Føreren.
Det her skal I se, gutter. Prøv at se den her. Den har en hale.
Der er en, der hænger med hovedet nedad som en flagermus.
Her er en tegning af deres hoveder.
Og hvem styrer maskineriet inden i deres hjerner? Djævlen.
Det er sjovt, fordi det passer. Se den her lille, dumme jøde.
Der er de med deres horn. Hvad er det her?
"Dø, Nathan, dø." "Måder, man kan dræbe Nathan på."
Nathan, der bliver tortureret af slanger, -
- skudt ud af en kanon og kaldt for øgenavne.
Nathan, der bliver knust under et væltepeterhjul.
Hvem er Nathan?
Bare en dreng. - Nathan, der bliver ristet over ild.
Vi må også snart tilbage. Vi lod ham fyren hænge.
Tak. Det har virkelig løftet mit humør. Jeg håber, du fortsætter arbejdet.
Og, selvfølgelig, hvis du ser noget mistænkeligt, så ring til os.
Hav en god dag. - Heil Hitler.
Heil Hitler.
Rart at møde dig, Inge.
Bliv hjemme, Jojo.
Pas på din familie. Og pas på den her kniv.
Elsa, du narrede dem.
Syvende maj.
Hvad?
Hun blev født den syvende, ikke den første.
Han hjalp os. - De kommer tilbage.
De regner ud, at hun er død, og så er jeg død.
Ingen ved faktisk, at Inge døde.
Du kunne godt være hende.
Jeg fortæller det hele til mor, når hun kommer hjem.
At jeg kender dig, og at vi er venner.
Jøder og nazister er ikke venner.
Det var fuldstændig mislykket. Vil du forklare, hvad der skete?
Hun er ikke ...
Hun virker ikke som et dårligt menneske.
Jeg begynder at tvivle på, om du er loyal over for mig og partiet.
Kalder du dig selv for patriot? Hvor er beviserne på det?
Den tyske soldat blev født af nødvendighed.
Tyskland har brug for disse mænds energi og villighed til at dø for fædrelandet -
- uagtet de allieredes krigsspekulanters forgæves indsats.
På klodset vis sender de deres dårligt forberedte arméer ind i ulvens hule.
Og kun tjenstivrige mænd, som byder fjenden trods, -
- vil for evigt blive mindet af det tyske folk.
Det er op til dig at finde ud af, om du vil mindes eller forsvinde sporløst -
- som et ynkeligt sandkorn i en ørken af ubetydelighed.
For at sige det ligeud ...
Tag dig sammen, og find ud af, hvad du vil.
Du er ti år gammel, Jojo. Opfør dig sådan.
Nej ...
Vidste du noget?
Hun fortalte mig ikke meget. Kun at hun arbejdede sammen med sine venner.
Og at din far også var involveret på lang afstand.
Nej. Han kæmper i krigen.
Hun sagde, at han kommer hjem, når krigen er slut.
Hun ville ikke fortælle dig det af indlysende årsager.
Fordi hun hadede mig.
Fordi jeg er nazist. Jeg er hendes fjende.
Du skulle ikke vide noget, der kunne skabe problemer for dig.
Men nu har jeg intet tilbage.
Ingen.
Sidste gang, jeg så mine forældre, var på togstationen.
De blev sat på et tog.
Jeg flygtede. Til sidst fandt jeg tilbage til byen.
En ven af min far skjulte mig. Så en anden ven, så venner af venner.
Indtil din mor tog sig af mig.
Og indtil videre er jeg stadig her.
Men mine forældre kom et sted hen, man ikke vender tilbage fra.
Hvad er det første, du vil gøre, når du bliver fri?
Danse.
KÆRE ELSA
Sådan. Sådan. Fart på.
Yorki? - Jojo!
Åh gud. Jojo. Jeg har savnet dig sådan.
Det gør mig ondt med din mor. Jeg græd og græd, da jeg hørte om det.
Hvad foregår der her? - Russerne kommer, Jojo.
Amerikanerne kommer den anden vej fra. Og England og Kina og Afrika og Indien.
Hele verden kommer. Hjælp mig med ammunitionen.
Hvordan klarer vi os? - Skidt. Kun japanerne er vores venner.
Og mellem os to, så ser de ikke særlig ariske ud.
Kan du huske hende jøden? - Ja.
Hende har jeg stadig. Hun er på en måde min kæreste nu.
Godt for dig, Jojo. En kæreste. - Men hun er jo jøde.
Vi har større bekymringer end jøder. Russerne er derude.
De er de værste. Jeg hører, at de æder spædbørn og dyrker sex med hunde.
Det er slemt, ikke? - Sex med hunde?
Ja. Englænderne gør det også.
Vi må stoppe dem, inden de æder os og knalder vores hunde. Sindssygt.
Og nu, hvor Hitler er væk, er vi helt alene.
Hvad? - Har du ikke hørt det?
Han er død. Han gav op og skød knoppen af sig selv.
Nej. Det kan ikke passe. - Han skød den af. Knoppen.
Han skjulte ting for os. Han gjorde meget slemme ting bag ryggen på os.
Jeg er ikke sikker på, at vi valgte den rigtige side.
Okay. Kom her.
Kan du se amerikaneren der? Løb over og giv ham et knus. Af sted! Løb!
Yorki. Yorki, godt nyt. Du er blevet forfremmet og får en pistol.
Skyd alle, der ikke ligner os. - Okay.
Jojo, hvor er din uniform?
Her. Tag den her jakke på, så de ved, de ikke skal skyde dig.
Vi skal dræbe alt, vi ser. For Hitler.
Dø, afskyelige djævle! Dø!
Træd af!
Denne vej.
De er her!
Amerikanerne!
Kom så! Efter ham! - Jeg kommer, kaptajn!
Hej, drenge!
Få fangerne af sted! Hold dem på geled!
Hurtigt! Hurtigt!
Hvad? Jeg forstår det ikke.
Af sted! Af sted!
Op, din skabede hund!
Kaptajn K. - Hej, knægt.
Se lige alt det postyr. - Hvad foregår der?
Hysteri, min ven. Det er slut. Festen er forbi.
Er du bange? Det skal du ikke være. Se på mig.
Det gør mig ondt med Rosie. Hun var et godt menneske.
Et rigtig godt menneske.
Okay?
Det er okay, knægt.
Jeg har helt glemt at sige, at jeg synes, at din bog er fantastisk.
Ja. Undskyld, jeg grinte ad den. Du er meget kreativ. Kom. Lad os se på dig.
Du ser godt ud. Du er okay, knægt.
Og tag nu hjem og pas på din søster. Okay?
Væk med dig. Væk, jøde!
Væk med dig! Han er jøde. - Klap i. Kender du den her nazist?
Han hjalp os. - Jeg kender ikke den beskidte jøde.
Væk med dig, jøde. - Klap i, nazist.
Nej, nej, nej! - Gå hjem!
Nej! Lad ham være! - Gå hjem!
Slip mig! - Forsvind herfra. Gå hjem!
Jojo?
Yorki!
Gudskelov. Jeg troede, du var død. - Det virker, som om jeg ikke kan dø.
Nu tager jeg hjem til min mor. Jeg har brug for et kram.
Intet giver mening. - Ja, det er skidt at være nazist nu.
Men nu krigen er ovre, så kan din kæreste være fri.
Hun kan gå ud nu.
Er der noget galt? - Jeg må af sted.
Okay. - Beklager.
Hej. Så er jeg hjemme. - Hvad foregår der derude?
Hvor ude? - Udenfor, dit fjols.
Jojo, hvad foregår der?
Er der sikkert udenfor nu?
Jojo, er der sikkert?
Kan jeg forlade huset?
Nej.
Det kan du ikke.
Hvorfor ikke? - Du skal blive her.
Hvem vandt? - Sammen med mig.
Jojo, hvem vandt krigen?
Det gjorde vi.
Tyskland vandt krigen.
Det er jeg ked af.
"Kære Elsa.
Jeg ved godt, at det er svært lige nu, og at du har lyst til at give op.
Men du må holde ud.
Sammen med din ven, Jojo, har jeg lagt en flugtplan for dig.
Vær rar at lytte til ham.
Han vil hjælpe dig ud derfra. Og så kan du bo hos mig i Paris.
Og du skal ikke bekymre dig om Jojo.
Han skal nok klare den.
Vi ses i Paris. Nathan."
Han er død. - Hvabehar?
Nathan.
Han døde sidste år.
Tuberkulose.
Nå, men ...
Det er da underligt. Hvem skrev så dem her?
Tak, Jojo.
Du har været god mod mig.
Jamen sagen er den, at jeg elsker dig.
Jeg ved godt, at du ser mig som en lillebror, og det er helt fint.
Og du er jo også for gammel til mig.
Men ...
Hvor er der varmt herinde.
Jeg elsker også dig. - Som en lillebror.
Som en lillebror.
Falske Nathan og jeg har fundet på en flugtplan.
Måske kan du stole på en lillebror?
Måske.
Okay. Så pak dine ting.
Nu tager vi af sted.
Jojo Betzler.
Ti og et halvt år gammel.
I dag ...
... skal du bare gøre, hvad du kan.
Hvor helvede skal du hen?
Ud. - Ud? Du kan tro nej.
Nej, du skal fortælle mig, hvad der foregår med dig og tingen deroppe.
Hun er en pige. - Du er forelsket i hende, ikke?
Jo. - Indrøm det.
Jeg har lige sagt "jo". - Jeg vidste det!
Det kommer aldrig til at gå.
Hun er for gammel til dig, og du er for grim.
Hun kommer til at forlade dig.
Nu skal du høre, hvad der sker, din lille lort. Tag det her på. Okay?
Og så glemmer du den afskyelige jødeko.
Og så kommer du tilbage til mig, hvor du hører til.
Ikke sandt? Tag det på.
Og så lader vi, som om intet af det her er sket. Er du med?
Skal du ikke heile mig? Kom nu. Ligesom i gamle dage.
Heil mig, knægt. - Nej.
Heil mig. Giv mig et lille Heil. Vil du ikke nok?
Pis af, Hitler.
Kom.
Vent.
Er du klar? - Ja.
Er der farligt derude?
Ekstremt farligt.
Vi klarede den.
Den havde jeg nok fortjent.
Hvad gør vi så nu?
Lad alt hænde dig
Skønhed og frygt
Bare fortsæt
Ingen følelse er endelig
- Rainer Maria Rilke
Oversættelse: Jesper Buhl