Jojo Betzler.
Ti år gammel.
I dag blir du med i Jungvolk
på en veldig spesiell treningshelg.
Det vil bli intenst.
Men i dag blir du en mann.
Jeg sverger å vie all min energi og all min kraft
til vårt lands redningsmann, Adolf Hitler.
Jeg er villig og klar til å ofre mitt liv for ham.
Med Guds vilje.
Det stemmer.
Nå, Jojo Betzler, hva er din hjerne?
Slangehjerne.
Og, Jojo Betzler, hva er din kropp?
Ulvekropp.
- Jojo Betzler, hva er ditt mot? - Pantermot.
Og, Jojo Betzler, hva er din sjel?
En tysk sjel.
Ja, mann. Du er klar.
- Adolf? - Hm?
Jeg tror ikke jeg klarer dette.
Was?
Det er klart du kan.
Du er litt skranglete og litt upopulær,
og du kan ikke knytte skolissene selv om du er ti år.
Men du er den beste, mest lojale lille nazisten jeg har møtt.
For ikke å snakke om at du er pen.
Så du skal gå ut dit og ha det morsomt.
- Ok. - Sånn skal det være.
Heil meg, mann.
Heil Hitler.
Hva? Du kan heile bedre enn det.
- Heil Hitler. - Nei.
Bare sleng det ut uten å tenke.
Heil Hitler.
- Du overtenker det. Heil Hitler. - Heil Hitterler.
Hvem er Hitterler? Snakker du tysk engang?
- Heil Hitler. - Det er ikke et heil.
- Dette er et heil. Heil! - Heil Hitler.
Heil Hitler.
- Der har du det! - Heil Hitler!
- Ha en fin dag. Heil Hitler! - Heil Hitler!
- Du blir den beste. Du klarer det. - Heil Hitler!
Heil Hitler!
Oh, komm doch, komm zu mir
Heil Hitler!
- Du nimmst mir der Verstand - Heil Hitler.
Oh, komm doch, komm zu mir
Komm, gib mir deine Hand
Oh, du bist so schön
Schön wie ein Diamant
Heil Hitler. Heil Hitler.
- Ich will mit dir gehen - Heil Hitler. Heil Hitler.
Komm, gib mir deine Hand
Heil Hitler, Yorki.
Heil Hitler, Jojo.
- Er du klar for tidenes beste helg? - Det er jeg.
Kom igjen.
Das war noch nie bei einer Anderen
Einmal so
Oh, du bist so schön
Schön wie ein Diamant
Ich will mit dir gehen
Komm, gib mir deine Hand
Released on www.Danishbits.org
Heil Hitler, folkens.
Heil Hitler!
Jungvolk, velkommen til Hitlerjugend treningshelg.
Her vil vi gjøre menn og kvinner av dere.
Jeg er kaptein Klenzendorf.
Dere kan kalle meg kaptein K.
Kaptein K.
Og dette er underoffiser Finkel.
Dette er Fräulein Rahm.
Hei. Heil Hitler, alle sammen.
Og så litt om meg. Hvem er jeg?
Og hvorfor står jeg her og prater med små patte-suttere
i stedet for å lede mine menn i kamp mot en ærefull død. Godt spørsmål.
Jeg har spurt meg selv om det siden Operasjon brøler,
der jeg mistet et godt øye i et fiendtlig angrep som kunne vært unngått.
Og ifølge mine overordnede
må man ha to øyne for å være en meningsfylt del av krigsinnsatsen.
Kan en to-øyet person gjøre dette?
Herregud.
Gjennom de neste to dagene
vil dere småtasser oppleve noen av de tingene
som den store tyske hær går gjennom hver dag.
Og selv om det kan virke som landet er på defensiven,
og det ikke er stort håp om at vi vinner krigen,
gjør vi det visstnok kjempebra.
Uansett. Dere gutter har fått utlevert deres Deutsches Jungvolk-dolker.
Det er veldig spesielle og kostbare våpen.
Dere bør aldri være uten dem.
Og ikke prøv å stikke hverandre.
Ingen stikking!
Ingen stikking.
Dette er deres første steg mot å bli menn.
I dag vil dere gutter være med på marsjering, bajonett-øving,
granatkasting, skyttergravgraving, kartlesing, gassforsvar,
kamuflasje, bakholdsteknikker,
krigsleker, skytevåpen og å sprenge greier.
Jentene skal øve på viktige kvinneplikter,
som bandasjering, re opp senger og å lære hvordan man blir gravid.
Jeg har født 18 barn for Tyskland.
For et godt år å være jente.
Greit. Da setter vi i gang.
Kom igjen.
Gud hjelpe meg.
Løp, løp, løp!
Tre, to, én, hakekors!
Kom igjen!
Dra! Kom igjen!
- Gjør slutt på ham. - Nei!
- Hoggtenner. - Hoggtenner, ja.
- Slangetunge. - Slangetunge, ja.
Skjell.
Skjell, ja. For en gang i tiden paret en jødisk mann seg med en fisk.
Arierne er tusen ganger
mer siviliserte og avanserte enn noen annen rase.
Samle sammen tingene deres, barn.
Det er tid for å brenne noen bøker.
Ja!
Jøder høres skumle ut.
Ikke for meg.
Om jeg møtte en, ville jeg drept ham sånn.
Som... det.
Men hvordan ville du visst om du så en? De kan se ut som oss.
Jeg ville kjent på hodet etter horn.
Og de lukter rosenkål.
Å, ja. Jeg glemte rosenkål-greia.
Tenk deg å fange en og gi den til Hitler.
Da kommer man nok inn i den personlige vaktstyrken.
Da kan vi bli bestevenner.
Jeg trodde jeg var bestevennen din.
Yorki, du er min nest beste venn.
Førsteplassen er reservert for Føreren.
Så med mindre du er Hitler gjemt i en feit, liten gutts kropp,
ville jeg vært fornøyd med andreplassen.
Jeg er vel bare en gutt i en feit gutts kropp.
Saken er avsluttet.
Når dere står foran fienden og må ta hans liv,
hvem av dere har mot til å gjøre det?
Bra.
Det er ikke plass i Hitlers hær for de som mangler styrke.
Vi vil ha herdede krigere.
De som er forberedt på å drepe uten å nøle.
Klarer dere det?
- Ja! - Ja.
Johannes.
Kan du drepe?
Selvsagt. Jeg elsker å drepe.
Bra. Kom hit.
Ikke vær redd. Kom da.
Bra.
Drep den.
Hva?
Vri om halsen og drep kaninen.
Eller er du redd?
Jeg er ikke redd. Jeg bare...
Nå.
Legg begge hendene rundt halsen på den, og så vrir du hardt.
Han skriker kanskje, men vi bruker støvelen til å gjøre slutt på ham.
Drep. Drep.
Drep. Drep. Drep.
- Husj! - Hei!
Bra.
Du er en feiging.
Akkurat som faren din.
Han er ikke en feiging.
Han kjemper i Italia.
Jaså? Ingen har hørt fra ham på to år.
Han er en feiging av en desertør.
Han er redd, og det er du også.
Du er så redd som en liten kanin.
Redd liten kanin.
Kanskje vi skal knekke nakken din også.
Kaninen Jojo.
Jojo Rabbit.
Stakkars Jojo.
Hva er i veien, lille mann?
Hei, Adolf.
Vil du fortelle om kanin-episoden?
Hva handlet det om?
De ville jeg skulle drepe den.
Jeg beklager. Jeg klarte det ikke.
Ikke tenk på det. Jeg bryr meg ikke.
Men nå kaller de meg en redd kanin.
La dem si hva de vil.
Folk pleide å si mye stygt om meg.
"Denne fyren er gal."
"Se på den psykopaten. Han vil få oss alle drept."
Jeg skal fortelle deg en hemmelighet. Kaninen er ingen feiging.
Den ydmyke kaninen står foran en farlig verden hver dag,
når den jakter på gulrøtter for familien, for landet sitt.
Mitt imperium vil være fullt av dyr.
Løver, giraffer, sebraer,
neshorn, blekkspruter,
blekkhorn.
Til og med den mektige kaninen.
Sigarett?
Nei takk. Jeg røyker ikke.
La meg gi deg noen gode råd.
Vær kaninen.
Den ydmyke kaninen kan overliste fiendene sine.
Han er modig, listig og sterk.
Vær kaninen.
Jojo!
Går det bra, Jojo?
Hvem snakket du med?
Ingen.
Jeg trodde du gråt.
Er du en tårespesialist?
Nei.
Saken er avsluttet.
Nå skal Jojo vise de ekle krypene
hvem som er den redde kaninen.
Jeg beklager, hva snakker du om?
Glem det.
Hvor skal du, Jojo?
Jeg skal være kaninen!
Jojo Rabbit. Jakter på gulrøtter. Jojo Rabbit.
Dette er fantastisk. Vi er som to menneskelige antiloper.
Nå, gutter. Dere vil få sjansen til å utløse og kaste en granat.
Jeg vil personlig følge med på hver og en av dere
for å passe på at dere ikke sprenger bort øynene eller noe.
Hvem er først?
Klaus.
Pokker.
Ikke gjør det.
Jojo!
Finkel!
Jojo, Jojo!
Herre-gott!
Han ser ut som et Picasso-maleri.
Moren hans kommer til å drepe meg.
Kjære ungen min.
Hei, gutt.
Kjære lille ungen min.
Hvorfor er du så glad?
Sønnen din er stygg som et monster.
Du er ikke noe monster.
Arrene vil bli borte, og du får tilbake det meste av førligheten i beinet.
Jeg blir aldri med i Hitlers vaktstyrke.
Det er bra som det er.
Jeg er glad for å ha deg hjemme.
Løvemor bekymrer seg for ungen. Særlig når løvefar ikke er her.
Eller Inge-løve.
Du tar kaninen etter halen, legger den rundt øret,
dra sammen og stikk ham ned i hullet.
La oss dra nå.
Å få deg ut av huset vil bli bra for rekonvalesensen.
Jeg vil ikke gå ut dit.
Ikke vær dum. Selvfølgelig vil du det.
Jeg ser dum ut.
Folk vil stirre.
Nyt oppmerksomheten.
Alle er ikke så heldige å se dumme ut.
Jeg er forbannet med å være utrolig attraktiv.
Du skal samle mot,
gå ut av døren og ha et fantastisk eventyr.
Greit?
Greit.
Feltmarskalk Jojo, du er vår beste mann.
Forbered deg på å gå ut.
Er det farlig?
Ekstremt.
- Heil Hitler! - Å, herregud.
Hei!
- Ser bra ut, gutt. - Heil Hitler!
Frau Betzler, du er strålende som alltid.
Jøss.
På grunn av deg kan ikke sønnen min gå ordentlig og har ødelagt ansikt.
Han stjal håndgranaten min. Bare tok den...
Ja, ja.
Så du skal se etter ham mens jeg er på jobb?
Pass på at han har en jobb og føler seg inkludert. Forstått?
Forstått. Ja, jeg forstår godt.
Bra.
Folkens, dette er Johannes Betzler.
Gutten jeg fortalte om.
Han stjal en håndgranat og sprengte seg selv,
og som resultat ble jeg degradert for uaktsomhet.
Nå får jeg jobbe her på kontoret med disse vidunderlige barna.
Så, Jojo. Vi kan sikkert finne noe du kan gjøre.
- Å! - Ideer?
- Ja. - Folkens.
Ja.
Vi trenger noen til å lufte klonene.
Og han kunne dele ut denne nye propagandaen.
Og levere disse innkallingene.
Jeg kan vel ikke bli innkalt?
Kan jeg vel?
Det er en god idé.
Ja, jeg gir dere tillatelse til å sende denne tiåringen ut i krigen.
Skaff gutten et våpen.
Jeg vil gjerne kjempe i fronten.
Still deg i kø, gutt.
Her er innkallingene, og her er en pistol.
Å!
Er det litt... pistolen?
Nei.
Æsj.
Se.
Hva gjorde de?
Det de kunne.
Kom.
Hei, Jojo Rabbit.
Se på ansiktet ditt.
Jeg er soldat! Jeg skal ut i krigen!
Og du er en postmann!
Jojo Rabbit.
Mamma?
Feltmarskalk Jojo er hjemme.
Mamma?
Mamma, jeg er hjemme.
Mamma?
OMIT
Hei.
Hva vil du?
Er du et spøkelse?
Ja, et spøkelse.
Ikke få meg til å løpe, gutt.
Jeg er altfor sulten, og du vet at vi elsker smaken av blod.
Mistet noe?
Jeg er ikke et spøkelse, Johannes.
Jeg er noe verre, men jeg tror du vet det allerede.
Du vet hva jeg er.
- Nei. - Jo.
Si det.
Si det!
En jøde.
Gesundheit.
Du kan ikke være her.
Moren din inviterte meg, så det gjør meg til hennes gjest.
- Det er ikke lov. - Hva vil du gjøre, søte Hitlergutt?
Selvsagt.
Gjør det. Fortell dem det.
Men vet du hva som skjer om du gjør det?
Jeg sier at du hjalp meg.
Og moren din også.
Da er vi alle kaputt.
Og hvis du forteller henne at du vet om meg, bare ett ord...
Da gjør jeg verden en tjeneste og kutter av deg nazi-hodet.
Forstått?
Ja.
Jeg tror jeg beholder denne. Den er pen.
Oi! Det var intenst.
- Hva skal jeg gjøre? - Jeg aner ikke.
Det kan være flere av dem.
Hundrevis som bor inni veggene deres.
Hvordan fikk hun sånn kontroll?
Hun må ha brukt kreftene sine.
Hjernekontroll.
Typisk.
- Så du hvor fort hun beveget seg? - Ja.
Som en liten, kvinnelig, jødisk Jesse Owens.
Og nå har hun den fine kniven din.
Kniven min!
Som en liten, kvinnelig, jødisk Jesse Owens, Jack the Ripper.
Du er definitivt i en knipe, min venn.
Hva skal man gjøre?
- Har det! - Har det!
- Jeg forhandler. - Brenn ned huset
og skyld på Churchill.
Eller forhandle.
Unnskyld meg.
Lille jente?
Jødiske jente i veggen?
Juhu. Jøde?
Ok. Jeg skal bare si det jeg har å si, og det er dette:
Jeg er ikke redd deg, og jeg synes du skal finne et annet sted å bo.
Greit?
Ikke greit.
Kom deg ut fra rommet mitt.
Hun er ganske uforskammet.
Det er nå min mening.
- Og nå har hun to kniver. - Jeg vet det.
- Hvordan skal du kutte opp ting? - Jeg vet ikke.
Og hun er fortsatt der oppe. Den tingen, den...
- Jøden. - Ja, jøden.
- Hva skal vi gjøre med den jøden? - Tenk ut noe, du.
Så nå er jeg eksperten?
Slutt å tilby meg sigaretter! Jeg er ti år!
Beklager. Jeg er stresset.
La oss ta en alvors-babbel.
Du kan ikke si noe til moren din. Da kutter jøden av deg hodet.
Men den saken på loftet trenger ikke å ødelegge livet ditt.
Du kan faktisk bruke det til din fordel.
Hvordan?
Vet du hva jeg gjør når noen prøver å rote med hodet mitt?
Jeg roter med hodet deres.
Husker du i fjor, da den enarmede piraten von Stauffenberg
prøvde å sprenge meg i luften?
Ja. Du overlevde.
Sikkert og visst.
Men grunnen til at jeg overlevde, i tillegg til å ha bombesikre bein,
var at jeg overlistet gamle von Stauffy.
Jeg lot ham tro at jeg var død når jeg faktisk var like hel.
Ved å late som jeg var død, lokket jeg fram forræderne.
Så hva vil du gjøre?
Late som jeg er død?
Nettopp. Vent. Nei.
Nei, få henne til å føle seg trygg, så vil hun ikke være på vakt,
og du vil ha kontrollen.
Omvendt psykologi.
Ikke gjør ting komplisert.
Bare bruk mitt omvendte hjernekontroll-triks, så går det bra.
Jeg må gå. Vi skal ha enhjørning til middag hos meg i kveld.
Konsentrer deg, Jojo.
Husk at en jøde i veggen
er bedre enn to jøder som flyr rundt med flaggermusvinger
og klatrer ned piper og spiser nazister.
Og ikke gi henne flere kniver.
Tschüss.
Ungen min. Hvorfor er du oppe?
Har du spist?
Beklager. Jeg glemte tiden. Jeg gikk en lang tur og...
Hva skal vi gjøre med disse skolissene? Herregud.
Du vil vel lære å knyte dem til slutt.
- Jeg hørte henne. - Hva?
Hvem?
Inge.
Spøkelset hennes.
Så trist for deg.
Du har gått fra vettet.
Men det er tristere for meg, for jeg må bo sammen med en gal person.
Jeg hørte lyder. Oppe.
Spøkelser? Ærlig talt. Vet du hva jeg hørte? Rotter.
Ja, vi har rotter. Kan du fatte det?
Skitne dyr.
Jeg ville be deg om ikke å gå ovenpå
til jeg har fått dem vekk. Du må ikke bli syk.
Ok, mamma.
Jeg skal holde utkikk etter de skitne rottene.
Hvor er alle de svartens knivene?
Skal du også legge deg?
Ja. Snart.
Jeg må rydde opp i noen ting først.
Hva da?
Mamma-ting.
Du må bare stole på meg, gutt. Jeg er sjefen her.
Du er vel det.
Flink gutt.
Ja, men med ett øye. Som...
Nesten.
Ikke helt.
Flott. Du klarte det.
Ja.
Du må være stillere.
Han hørte lyder her oppe.
Hvis jeg må velge mellom deg og sønnen min...
Jeg vet ikke hvor jeg skal sende deg.
Hører du det?
Han må ikke vite det. Vet han det, vil de vite det.
- Du kan snakke med ham. - Du kjenner ham ikke.
Han er fanatisk.
Det tok ham tre uker å komme over at bestefaren ikke var blond.
Jeg vet at han er der inne et sted.
Den lille gutten som lekte og løp mot deg fordi han var redd for torden.
Og tror du oppfant sjokoladekake.
Til syvende og sist har du ikke annet.
Håp... om at det eneste barnet du har igjen ikke er enda et spøkelse.
Kanskje vi alle er spøkelser nå. Vi vet det bare ikke.
Kanskje.
Du har levd flere liv enn de fleste.
Jeg har ikke levd i det hele tatt.
Du blir utfordret.
De sier at du ikke kan leve, at du ikke vil leve.
Om det blir sant, vinner de.
De har vunnet så langt.
De vinner aldri. Det er makten du har.
Så lenge det er noen i live et sted, taper de.
De tok deg ikke i går eller i dag. Gjør morgendagen lik.
Hei.
Morgendagen må bli lik.
Herregud!
Du må strekke ut.
Gjør det vondt?
- Ja. - Bra. Smerte er din venn.
Snart er beinet ditt bare litt deformert og ubrukelig.
Men jeg vil anbefale enda en måned borte fra skolen,
for ansiktet ditt kan skremme de andre barna.
Det er ganske stygt.
Ok, hvem er neste?
Jojo.
Jeg må gå, vennen min.
Vi ses hjemme.
Hei, kaptein K.
Er det ikke selveste herr Håndgranat?
Hvordan går det med beinet?
Det er ganske bra.
Det gjør bare 80 % vondt nå.
Hva holder dere på med?
Jeg skal trene HJ-guttene i kamp i sjøen.
I tilfelle de må gå til kamp i et svømmebasseng.
Kan jeg spørre om noe om jøder?
Herregud. Hvorfor det?
Hva skal jeg gjøre om jeg ser en?
Om du ser en jøde, sier du ifra til oss, så sier vi ifra til Gestapo,
og de sier ifra til SS, og så drar de og dreper jøden.
Og alle som har hjulpet jøden.
Og siden dette er paranoide tider, tar de noen flere for sikkerhets skyld.
Det er en ganske lang prosess.
Selv om jøden hypnotiserte noen til å skjule jøden?
Jeg tror ikke det kan skje.
Det kan skje.
Det skjedde med onkelen min.
En jøde hypnotiserte ham, og han ble fyllik og gambler.
Og han var utro mot kona
og hadde et upassende forhold til søsteren min.
Så druknet han i en helt annen forbindelse, men det var jødens skyld.
Har du sett en? En jøde?
Jeg vet ikke om jeg ville visst det i så fall.
Ikke jeg heller. Uten de rare hattene er det nesten umulig.
Noen burde skrive en bok om temaet.
- Det ville gjort alt lettere. - Den ville blitt en bestselger.
Ja.
Finkel, de drukner. Kom igjen.
Vi ses senere, småen.
Her er situasjonen.
Hvis jeg sladrer på deg, er du i trøbbel,
og det tror jeg ikke du vil.
Men da sladrer du på meg og moren min, og vi er i trøbbel,
og det vil ikke jeg.
Og hvis du sier til moren min at jeg vet det, kaster hun deg ut,
og det vil ikke du.
Og om jeg forteller mor at jeg vet det, kutter du av meg nazi-hodet,
og det vil jeg heller ikke.
Så vi står i sjakk matt.
Nei, vi står i patt.
Jeg har noen betingelser for å la deg bli her.
- Betingelser? - Ja.
Fortell meg alt om den jødiske rase.
Ok.
Vi er som dere,
men medmenneskelige.
Ta dette seriøst.
Tenk på det som en redegjørelse.
Jeg vil vite hemmelighetene deres.
Vennligst ikke sitt på min søsters seng.
Hvorfor ikke? Hun trenger den ikke.
Du vet ikke noe om søsteren min.
Inge og jeg var venner.
Jeg husker deg.
Sånn en morsom liten gutt.
Det er nok småprating.
Fortell om folket deres.
Vi er så klart demoner som elsker penger.
Ikke sant?
Så klart. Det vet da alle.
Men folk vet ikke at vi er allergiske mot mat.
Ost, brød, kjøtt.
Det dreper oss øyeblikkelig.
Så hvis du vil ta livet av meg, er det den raskeste måten.
Kjeks også, livsfarlig.
Veldig morsomt.
Det er ikke nok mat til deg, så jeg vet ikke hva du vil gjøre.
Moren din fant brød til meg.
Hun er snill. Behandler meg som en person.
Men det er du ikke. Ikke en ordentlig person.
Er du det?
Hvordan våger du, jøde?
Du er svak som en øyevipp.
Jeg er av arisk slekt.
Blodet mitt har farge som en rød rose.
Og øynene mine er blå som...
Kom deg fri.
Kom deg fri, store arier. Det fins ikke svake jøder.
Jeg er etterkommer av de som kjemper mot engler og dreper kjemper.
Vi ble utvalgt av Gud.
Du ble valgt av en patetisk, liten mann som ikke engang kan få en hel bart.
Sterkere rase, hva?
Så hvordan går det med den jøde-saken ovenpå?
Hun vil ikke snakke med meg.
Vel, du er nazist.
Jeg er vel det.
Det blir vanskeligere å skrive boken enn jeg trodde.
Hva er det hun gjør? Hun brenner noe.
Hva brenner hun?
- Hva brenner du? - Hun kan ikke høre deg.
Hva brenner du?
Hvorfor er du så glad?
Ting er i endring.
De allierte har tatt Italia.
Frankrike blir det neste, og snart er krigen over.
Pokker heller! Hvorfor gjør det deg glad?
Hater du landet ditt så mye?
Jeg elsker landet. Jeg hater krigen.
Den er meningsløs og dum, og jo før vi får fred, desto bedre.
Krigen vil ta slutt.
Vi vil knuse fiendene til støv.
Og når de er knust, skal vi bruke gravene som toaletter.
Ikke mer politikk.
Middagen er nøytralt område. Dette bordet er Sveits.
La oss spise.
Du spiser ikke.
Jeg er ikke så sulten.
Kanskje jeg spiser senere.
Nå vil jeg bare tygge på disse druene.
Jeg er veldig sulten i kveld.
Så kanskje jeg spiser opp din.
Den må ikke gå til spille.
Hvordan har du hatt det i dag?
Jeg bare ruslet rundt som en vanskapt gutt uten noe å leve for.
Du er ikke vanskapt.
Ansiktet mitt ser ut som et bykart, kvinne!
Jeg ville ikke ventet at du forsto.
Om faren min var her, ville han skjønt det.
Men det er han ikke.
Nei. I stedet må jeg være hos deg.
Vil du ha faren din?
Ja, det vil jeg.
- Ja vel? - Ja.
Greit.
Du snakker aldri til moren din på den måten!
Paul, hva skjedde?
Paul?
Jeg skrek til gutten.
Hva? Be om unnskyldning.
Unnskyld, gutt.
Hva?
Hva slags unnskyldning var det?
Unnskyld, gutt.
Jojo.
Du savner meg,
men jeg er der ute og prøver å utgjøre en forskjell i verden.
Og mens jeg er borte,
må du ta vare på min Rosie.
Kan du gjøre det?
Ja, pappa.
Takk.
Hun gjør så godt hun kan.
Gosj. Vi laget jammen en god gutt.
Pokker, den er god.
Den minner meg om da jeg danset med Rosie i Den røde salong.
Husker du det?
Så klart jeg gjør det, kjære.
Ikke bare sitt der, gutt.
Kom.
Dans med foreldrene dine.
Så... Jeg vil at du skal tegne hvor jøder bor.
Hvor dere spiser og sover, og hvor dronningjøden legger egg.
Du er virkelig en idiot.
Kom igjen. Vi har mye arbeid å gjøre.
Fortell om familien din.
Jeg kan fortelle om jøder, men du får ikke vite om familien min.
Men jeg trenger bakgrunn.
Hvorfor henger du her sammen med meg? Har du ikke venner?
Selvsagt. Yorki.
- "Yorki?" - Blant andre.
Du har ingen.
Jeg har Nathan.
"Nathan?" Hvem i helvete er det?
- Forloveden min. Jeg har ham. - Hvor er han?
Kjemper i motstandsbevegelsen.
Han fridde til meg på elvebredden.
Han knelte som en ekte herre, og siterte et dikt av Rilke.
Og jeg sa ja, og vi danset inn i natten.
Snork.
Hvem er Rilke?
En stor poet. Nathans favoritt.
Nathans favoritt? Hurra.
Han vil komme og redde meg, og så drar vi for å bo i Paris.
Ville du vendt Tyskland ryggen for alltid?
Tyskland vendte meg ryggen først.
Vel, vi trenger dere ikke.
Du og den dumme kjæresten din kan holde kjeft
og flytte til et oste-, snegle- bagettland.
Bare fordi du ikke har en kjæreste.
Jeg har for mye å gjøre til det.
En dag tar du deg tid.
Da vil du ikke tenke på annet.
Du vil møte noen og tilbringe dagene
med å drømme om øyeblikket da du kan holde rundt henne igjen.
Det er kjærlighet.
- Latterlig. - Ferdig.
Jeg sa at du skulle tegne hvor jøder bor.
Dette er en dum tegning av hodet mitt.
Ja. Det er der vi bor.
Rilke, Rilke, Rilke.
Hvor er du? Poesi-skrivende dumming.
Ja. Godt tenkt, Rabbit.
Vi bruker bøkene til å lage et falskt gulv som hun faller gjennom.
Rett ned i en grop full av piraja og lava og bacon.
Hun vil ikke ane hva som traff henne.
Hysjer du på meg?
La oss finne en bok og gå. Biblioteker er dumme.
Ja, det er en god idé, det vi gjør nå.
Hvis hun hadde et hjerte, ville dette ha brukket det i to.
Jeg har noe å fortelle deg.
Jeg fant et gammelt brev fra Nathan, din forlovede, adressert til deg.
- Hva er det du snakker om? - Jeg skal lese det.
"Kjære Elsa. Det er vondt å fortelle det, men jeg vil ikke gifte meg med deg mer.
Jeg har funnet en ny kvinne, og vi ler mye og tungekysser.
Det er som min favorittpoet, Rilke, sier:
'I kjærlighet må vi øve på bare dette: å gi slipp på hverandre.'
Så farvel, og beklager at jeg gjør det slutt.
Fra Nathan, din eksforlovede.
PS, jeg er egentlig ikke i motstandsbevegelsen.
Jeg løy.
Jeg er arbeidsledig og ganske feit nå."
Ikke åpne døren,
men jeg glemte at det er et brev til.
"Kjære Elsa...
Jeg vil bare fortelle at jeg ikke vil slå opp med deg nå.
Jeg har ombestemt meg fordi jeg ikke vil at du skal ta livet av deg,
noe et par jenter har gjort før, og det er ganske stressende.
Jeg vil at du skal være i live.
Gudskjelov at du blir tatt vare på av den gutten,
som jeg må si er en bemerkelsesverdig ung mann, til tross for alderen.
Og modig også.
La oss likevel gifte oss en gang,
selv om jeg er arbeidsledig og ikke har framtidsutsikter.
Din Nathan."
- Beethoven. - Einstein.
- Bach. - Gershwin.
Brahms. Wagner. Mozart.
Musikere, er det alt du har?
Rilke.
Ja, selvsagt. Favoritten din, Rilke. Jødisk mor.
Dietrich, da.
Houdini.
Nei. Det er umulig.
Tro det, bror.
Bare spør Pissarro, Modigliani, Man Ray, Gertrude Stein,
herr Moses og kongen over dem alle, Jesus Kristus. Amen.
Du sier hvilket som helst navn nå.
Jeg har aldri hørt om disse folkene, og nå er jeg lei.
Hei.
Sier du ifra hvis du finner flere brev?
Greit.
Ok.
Ha det.
Disse breddene var fulle av elskende.
Det var dans og sang.
Romantikk.
Dette er ikke tiden for romantikk.
Vi er i krig.
Det er alltid tid for romantikk.
En dag møter du en som er spesiell.
Hvorfor sier alle det til meg?
Hvem andre sier det?
Alle.
Uansett...
Det er en dum idé.
Du er dum.
Kjærlighet er det sterkeste i verden.
Du vil nok finne ut at metall er det sterkeste i verden.
Fulgt av dynamitt og så muskler.
Dessuten ville jeg ikke gjenkjent det om jeg så det.
Overraskelse.
Skolissene dine er løse igjen.
Å, Jojo.
Du vil skjønne det når det skjer.
Du vil kjenne det.
Det er en smerte.
- I rumpa, sikkert. - I magen.
Som om du er full av sommerfugler.
- Æsj. - Ja, "æsj".
Kom igjen, Shitler. Vi går.
- Hei! - Hva er veien med deg?
Jeg er bekymret for deg. Er du full? Igjen?
Kom igjen.
- Herregud. - Kan du knyte dem opp?
Du begynner å bli tjukk.
Jeg er ikke...
Vet du hva? Jeg kan gå fra deg her.
- Nei. - Jeg henter deg i morgen.
- Hva med det? - Nei, mamma!
Du finner det ut.
- Nei! - Vi ses hjemme.
- Vi ses i morgen tidlig. - Mamma!
Du blir stor altfor fort.
Tiåringer burde ikke hylle krigen og snakke politikk.
Du burde klatre i trær og falle ned fra trærne.
Men Føreren sier at når vi vinner, er det vi unge gutter som vil herske over verden.
Das Reich dør.
Vi kommer til å tape krigen, og hva gjør du da?
Livet er en gave.
Vi må hylle det.
Vi må danse for å vise Gud at vi er takknemlige for å leve.
Jeg vil ikke danse.
Dansing er for folk som ikke har en jobb.
Dansing er for folk som er fri.
Det er en flukt fra alt dette.
Du kan danse på veien hjem.
Jeg sykler.
Det gjør du ikke.
Ingen kan stoppe meg.
Velkommen hjem, gutter.
Dra hjem og kyss mødrene deres!
Ikke noe nytt fra Nathan i dag, er jeg redd.
Han gjør nok noe fantastisk, som å lese en bok eller skaffe seg skjegg.
Hva er i veien?
Vil du at jeg skal fortelle om jødene?
Jeg bryr meg ikke.
I begynnelsen bodde vi i grotter.
- Dypt inne i jordens indre. - Vent.
Skumle steder med rare og vidunderlige skapninger med én ting til felles.
Å stjele tuppen av peniser?
Nei, din tosk.
- Kjærligheten til kunst. - Ingen peniskutting?
Vil du høre historien?
Du kan fortsette, men jeg vet at det er sant. Det med peniser.
Rabbier bruker dem som ørepropper.
Vi går videre.
Etter mange år med å utvikle magi og trylleformler,
forlot vi sakte grottene og dro til byene.
Men noen av oss ble i grottene, i dyrekropper.
Klumper eller noe?
Jeg skal tegne dem for deg.
Der.
De ville vært bedre med farge.
Hvor er hornene?
Under håret.
Hvor er dine?
Jeg er for ung.
De vokser ut når man blir 21.
Nå for tiden lever vi blant normale folk.
Men vi tar ofte over et hus og henger fra taket når vi sover.
Som flaggermus.
Og en annen ting er at vi kan lese hverandres tanker.
Herregud.
Alles tanker?
Hva med tyske tanker?
Nei.
Hodene deres er for tykke til at vi kommer gjennom.
Som med fugler, høres det virkelige språket vårt ut som sang.
Og vil tiltrekkes av glitrende ting.
Krystaller, glass og gull.
"Tiltrekkes av glitrende ting."
Men også stygge ting.
Jøder elsker stygghet.
Det er noe annet vi har lært på skolen.
Dere elsker dem?
Stygge ting?
Hei.
Dere kommer visst godt overens.
Jeg sjekket bare at hun fortsatt lever.
- Bryr du deg? - Nei.
Jeg vil ikke ha en død person i huset.
- Hvordan ville du likt det? - Jeg ville elsket det.
Flere døde folk i huset mitt, takk.
All tiden dere tilbringer sammen,
gjør at jeg føler meg urolig.
Det var du som foreslo det.
Gjorde jeg det?
- Ja. - Ja, det gjorde jeg.
Dessuten er det til boken.
Du har rett.
Beklager. Gjorde jeg det kleint?
Det er kleint nå, ikke sant?
Det burde ikke være kleint mellom oss.
Ingen av oss burde være kleine.
Det er greit. Jeg er bare trøtt. Jeg legger meg.
Ja, jeg holdt sengen varm for deg.
For det er det venner gjør.
Hva synes du om denne uniformen?
Jeg er usikker på hoftene på buksene. Bør de være større?
- Du ser bra ut. - Takk.
Hør her, Jojo. Kan jeg gi deg et godt råd?
Når du ser hva som er i hodet hennes,
og hun prøver å få deg til å gå inn i ditt hode,
må du i hodet ditt gå den andre veien.
Skjønner du?
Ikke la henne sette deg i hodefengsel.
Det, kjære Jojo,
er det som ikke kan og ikke må skje med en tysker!
La ingen sjefe med det tyske hodet ditt.
Jeg skal ikke la henne sjefe med det tyske hodet mitt, mein Führer.
Prøv å la være.
Nå...
Jeg tror du har mye god informasjon i boken din.
Er det ikke på tide å vise den til verden?
Ja.
Adolf?
Synes du jeg er stygg?
Ja.
Sover han?
Han er annerledes.
Han mistenker noe. Han tror Inges spøkelse bor her oppe.
Du minner meg om henne. Det gjør du.
Jeg skulle så gjerne sett henne bli til en kvinne.
Men jeg må passe på deg i stedet.
Jeg vet ingenting om å være en kvinne.
Er det sånn det er?
Du gjør ting som å drikke vin?
Ja. Du drikker.
Champagne hvis du er glad.
Champagne hvis du er trist.
Du kjører en bil.
Gambler om du vil.
Eier diamanter.
Lærer å skyte.
Du reiser til Marokko.
Tar deg elskere.
Får dem til å lide.
Du ser en tiger i øynene.
Og viser tillit uten frykt.
Det er sånn det er å være kvinne.
Hvordan gjør du det?
Hvordan vet du at du kan stole på noen?
Du stoler på dem.
God natt.
Alt det andre...
Gjorde du det?
Dro til Marokko og alt det?
Nei.
Jeg har aldri sett en tiger i øynene.
Jeg mente at vi trenger hunder til å gjete byen når den angripes,
og ikke tyske gjetere!
Få dem ut herfra!
- Nå! - Ut med dere.
Takk.
- Beklager at jeg skrek til deg. - Jeg føler meg dum.
Hunder gjeter ikke en by. Jeg skulle sagt det klarere.
- Du gjør en god jobb. - Danke.
Hallo, gutt.
Hvordan kan vi hjelpe deg, mester Betzler?
Hva er det? Gå sammen med meg.
Hvis noen overleverer en jøde, får de en medalje?
Jøder, jøder... Maser du fortsatt om de folkene?
Du vet at jeg forbereder byen på en kommende invasjon?
Jeg må planlegge en forsvarsstrategi.
Jeg har amerikanere i vest, russere i øst.
Vennen min møtte russere en gang, og de spiste ham.
Hvem er valnøttene?
Valnøttene er bare valnøtter.
Hva vil du snakke om?
Jeg lærer mye om jøder.
Visste du at jøder kan lese hverandres tanker?
Og når de sover, henger de fra taket som flaggermus.
Det er fascinerende. Hvor har du funnet denne informasjonen?
Research.
Jeg skriver en bok.
Gratulerer. Hva heter den?
"Den øde jøde."
Det er en redegjørelse om jøder.
Du kan også kalle den "Den røde jøde".
Hva med "Jøde-føde"?
Du har veldig god fantasi.
Men det er ekte.
Ja, selvfølgelig er det ekte.
Da jeg var på din alder, hadde jeg en fantasivenn som het Conny.
Han tisset i sengen min mens jeg sov. Han fikk meg i så mye trøbbel.
Kom hit.
Kanskje du vil se på det jeg jobber med.
Som en forberedelse til invasjonen redesigner jeg uniformen min.
Fjærene er for aerodynamikk, de skinnende fargene skal blende fienden,
og støvlene er bare dekorative.
Og dette...
Dette er en Gatling-kanon med en radio
som spiller irriterende musikk for å ta motet fra fienden.
- Jeg har patent på dette. - Så du kan ikke kopiere det.
Ja. Ikke få noen ideer, gutt.
Guttene forteller meg at faren din er ute og kjemper.
Da er vel du mannen i huset. Hvordan går det?
Det er greit.
Ja vel?
- Hvilke jobber har du til meg i dag? - Jeg har én.
Det er et skritt ned fra det du er vant til å gjøre,
men nå trenger vi alle mann på dekk.
Metall til Hitler!
Kjeler og panner til krigsinnsatsen!
Her kommer metallmannen For hente kjelen og pannen
Metall til Hitler!
Skruer og muttere!
Kjeler og panner!
"Befri Tyskland."
Jojo?
- Yorki? - Hei.
Er du soldat nå?
Til tjeneste.
Men du er bare elleve.
Jeg vet det.
- Får jeg lov? - Ja da.
Er det papir?
Det trodde jeg også først, men det er "papiraktig".
Det er det siste materialet oppfunnet av våre beste forskere.
Jeg er imponert.
Hei, Yorki.
Jeg har fanget en jøde. En ekte en.
En jøde?
Jeg så noen de fanget som hadde gjemt seg i skogen i forrige måned.
Jeg skjønte ikke hva alt ståket var om.
De så ikke skumle ut. De virket ganske normale.
Nå blir jeg distrahert.
Jeg må gå.
Ha det.
- Ha det. - Herregud.
Det er så vanskelig å løpe i denne.
Jeg fant disse.
Du kan få dem. De er sikkert i stykker.
Det betyr ingenting.
Kanskje du kan tegne noe til boken min.
Jeg kan tegne deg igjen.
Ingen vil se bilder av krøplinger.
Du er ikke en krøpling.
Og ekte kunstnere ser ikke sånt.
Blinde kunstnere, mener du.
Det er greit.
Jeg må bare akseptere at jeg blir en av de som aldri får kysse en jente.
Du vil bli kysset, Jojo.
Vil du at jeg skal kysse deg?
Ok.
To ting.
Det første:
Det er ulovlig for nazister og jøder å henge sammen som vi gjør,
og i hvert fall kysse.
Det andre:
Det ville vært et trøstekyss, som ikke teller.
Du er ikke nazist.
Jeg er veldig opptatt av hakekors,
så du har et tegn der.
Du er ikke nazist, Jojo.
Du er en ti år gammel gutt som liker hakekors
og liker å kle deg i en rar uniform og vil være med i en klubb.
Men du er ikke en av dem.
Ok.
La oss være enige om å være uenige.
Greit?
"Ikke nazist..."
For en skitten jøde.
Kom igjen. Gjem deg.
Skynd deg!
Heil Hitler.
La meg presentere meg.
Jeg er kaptein Herman Deertz fra Falkenheim Gestapo.
Jeg har med meg herr Mueller, herr Junker, herr Klum og herr Frosch.
Kan vi komme inn?
Mange takk.
Heil Hitler.
Hei, Jojo!
Hei, dere.
Godt å se dere.
Sykkelen min punkterte, så jeg bar den.
Kaptein Klenzendorf.
Heil Hitler.
Du kjenner Freddy Finkel.
Heil Hitler.
Har jeg gått glipp av noe?
Nei, vi bare Heil Hitleret gutten og så deg,
og så Heil Hitleret vi Freddy Finkel,
og nå er vi midt i en rutineinspeksjon.
Og hva bringer dere hit, kaptein?
Vi var i traktene,
og så ville vi levere noen flygeblader til gutten.
Han jobber for oss.
- Jeg forstår. - Ja?
- Og du? - Du vet hvordan det er.
Hver dag får vi telefoner. "Hallo, er det Gestapo?
Jeg tror en kommunist gjemmer seg bak kjøleskapet mitt."
Vi drar for å undersøke. Det er bare mugg.
Så det er ikke langt unna.
Det hører med til jobben.
Dette er min type gutterom.
Ja visst.
Der er han.
Du og vennene dine kan ha hørt at Hitler bare har én balle.
Det er tull.
Han har fire.
Så du er frivillig ved Hitlerjugend-kontoret?
Ja.
Fint for deg.
Jeg skulle ønske flere av våre unge gutter hadde din blinde fanatisme.
Hva er det de idiotene driver med?
La oss gå opp og sjekke.
Vet du hvor moren din er?
Nei.
Jeg tror hun er i byen.
Har hun vært mye hjemme?
Hun er ganske opptatt.
Er hun det?
Jeg er glad for å se at du bruker jugend-uniformen din,
men...
...hvor er kniven din?
Du må alltid ha med DJ-kniven. Hvor er den?
- Jeg la den... - Den er her.
Og hvem er så du?
Hvem er dere? Og hva gjør dere i huset mitt?
Bor du her også?
Jeg er søsteren hans, Inge.
Heil Hitler.
Jeg visste ikke at du hadde en søster.
I blant ønsker han at jeg var død.
Ikke sant, lille Frankenstein?
Så da. Det er ingen grunn til å angripe hans grusomme fysiske vanskapthet.
Det er en krigsskade.
Men hvorfor har du kniven hans?
Jeg vokter rommet mitt fordi han nekter å holde seg ute.
Hva har du gjemt der?
Jenteting.
Får jeg lov?
Selvsagt.
Vi har å gjøre med en umåtelig stor mengde rapporter,
anklager og generelle etterforskninger.
Og vi er selvsagt interessert i problemer med kriminalitet
og antiparti-meninger,
men vi har en viktigere bekymring, den med "Gullhår".
De sniker seg rundt og spiser andre folks mat
og sover i sengene deres.
Det er virkelig uforskammet.
Jeg kan vel ikke få se papirene dine?
Papirer, frøken Betzler. Raskt. Vi har ikke hele dagen.
Ja, selvsagt.
Hvor gammel er du på dette bildet?
De er tre år gamle.
Jeg var 14.
Fødselsdato?
Første mai.
1929.
Korrekt.
Takk, Inge.
Skaff et nytt bilde. Du ser ut som et spøkelse her.
Vent.
Hva er...
...dette?
"Den øde jøde."
Hvem har skrevet dette?
Det var meg.
Det er en redegjørelse om jøder.
Hvordan de tenker, opptrer og ser ut.
Det blir en gave til Føreren.
Dette må dere se.
Se på denne. Han har hale.
En av dem henger opp ned som en flaggermus.
Dette er en tegning av hodene deres.
Og hvem opererer maskineriet i hjernen deres?
Djevelen.
Det er morsomt fordi det er sant.
Se på denne dumme lille jøden.
Der er de med horn.
Hva er dette?
"Dø, Nathan, dø."
"Måter å drepe Nathan på."
Nathan blir torturert med slanger. Stukket med pinner.
Skutt ut med en kanon og bare kalt stygge ting.
Ja.
Nathan blir knust under hjulet på en gammel veltepetter.
Hvem er Nathan?
Bare en gutt.
Nathan blir stekt over et bål.
Det minner meg på at vi må...
- Vi forlot den fyren hengende. - Ja.
Takk for dette. Det lyste opp dagen.
Jeg håper du fortsetter med den.
Og selvsagt,
hvis dere ser noe mistenkelig, må dere ringe.
Ha en fin dag.
Heil Hitler.
Hyggelig å hilse på deg.
Hold deg hjemme, Jojo.
Pass på familien din.
Pass på kniven.
Elsa, du narret dem.
Sjuende mai.
Hva?
Hun ble født sjuende mai, ikke første.
Han hjalp oss.
De kommer tilbake.
De finner ut at hun er død, og da er jeg død.
Ingen vet at Inge er død.
Du kunne være henne.
Jeg skal fortelle mamma alt når hun kommer hjem.
At jeg kjenner deg, og at vi er venner.
Jøder og nazister er ikke venner.
Det gikk jammen dritt.
Kan du forklare det?
Hun er ikke...
Hun virker ikke som en dårlig person.
Jeg begynner å lure på lojaliteten din til meg og partiet.
Kaller du deg selv en patriot?
Hvor er beviset?
Den tyske soldat ble født ut av nødvendighet.
Tyskland avhenger av disse unge mennenes lidenskap.
Lidenskap og villighet til å falle for fedrelandet
trass i fåfengte forsøk fra de allierte krigsprofitørene
som sender sine dårlig forberedte hærer klossete inn i ulvehiet.
Og bare de ivrige mennene som står fast mot fienden,
vil bli etset inn i Tysklands minne for alltid.
Og det er opp til deg å avgjøre om du vil bli husket
eller forsvinne sporløst,
som et ynkelig sandkorn i en ørken av ubetydelighet.
For å si det rett ut...
...ta deg sammen og finn ut av prioritetene dine.
Du er ti år, Jojo.
Begynn å oppføre deg sånn.
Nei.
Visste du det?
Hun fortalte meg ikke stort.
Bare at hun jobbet sammen med vennene sine,
og at faren din var involvert på avstand.
Nei. Han kjemper i krigen.
Hun sa at han kommer hjem når krigen er over.
Hun ville ikke fortelle deg noe av åpenbare grunner.
Fordi hun hatet meg.
Fordi jeg er en nazist.
Jeg er fienden.
Hun ville ikke at du skulle vite noe som kunne få deg i trøbbel.
Men nå har jeg ingenting.
Ingen.
Sist jeg så foreldrene mine, var på stasjonen.
De ble satt på et tog.
Jeg løp.
Jeg fant sakte veien tilbake til byen.
En venn av faren min gjemte meg.
Så en annen venn, så venner av venner.
Til moren din tok imot meg.
Og så langt er jeg her fortsatt.
Men mine
foreldre dro til et sted man ikke kommer tilbake fra.
Hva er det første du vil gjøre når du blir fri?
Danse.
KJÆRE ELSA
Kom igjen. Fort.
Yorki?
Jojo!
Herregud.
Jojo.
Jeg har savnet deg.
Leit å høre om moren din.
Jeg gråt i evigheter da jeg hørte hva som skjedde.
Hva er det som foregår her?
Russerne, Jojo. De kommer.
Og amerikanerne fra den andre retningen.
Og England og Kina og Afrika og India.
Hele verden kommer.
Hjelp meg med ammunisjonen.
Og hvordan gjør vi det?
Dårlig. Våre eneste venner er japanerne.
Og mellom oss sagt, de ser ikke veldig ariske ut.
- Husker du den jøden jeg fortalte om? - Å, ja.
Jeg har henne fortsatt.
Hun er egentlig kjæresten min nå.
Så fint, Jojo. En kjæreste.
Men du vet... hun er jødisk.
Det er viktigere ting å bekymre seg over enn jøder.
Russerne er et sted der ute.
De er verre enn noen.
Jeg har hørt at de spiser babyer og har sex med hunder.
Det er da ille?
Sex med hunder?
Ja. Engelskmennene gjør det også.
Vi må stoppe dem før de spiser oss og puler alle hundene våre.
Det er vilt.
Og nå som Hitler er borte, er vi virkelig alene.
Hva?
Har du ikke hørt det?
Han er død.
Han ga opp og skjøt seg i hodet.
Nei.
Det er umulig.
Skjøt den ut.
Hjernen.
Det viser seg at han skjulte mye for oss.
Han gjorde stygge ting bak ryggen på folk.
Jeg vet ikke om vi valgte riktig side.
Ok, kom hit.
Ser du den amerikaneren der? Gå og gi ham en klem. Løp!
Yorki. Gode nyheter.
Du er blitt forfremmet, og du får din egen pistol.
Gå og skyt alle som ser annerledes ut enn oss.
Ok.
Jojo, hvor er uniformen din?
Her. Ta på deg en jakke så de vet at de ikke skal skyte deg.
Vi må drepe alt vi ser.
For Hitler.
Dø, djevel, avskum!
Dø!
Tre av!
Ja.
Kom. Denne veien.
De er her!
Amerikanerne!
Kom igjen.
- Følg etter ham. - Rett bak deg, kaptein.
Her borte. Kom igjen.
Hei, karer!
Flytt fangene.
Hold fangene på linje.
Fort!
Hei!
Hva?
Jeg forstår ikke.
Gå!
Reis deg, din bikkje!
Kaptein K.
Hei, gutt.
Se på alt dette ståket.
Hva er det som skjer?
Hysteri, min venn. Vi har kommet til slutten.
- Festen er over. - Jeg er ikke som dem.
- Er du redd? Ikke vær redd. - Vær så snill!
- Se på meg. - Nei!
Det var leit med Rosie. Hun var et godt menneske.
Et veldig godt menneske.
Ok?
Det går bra, gutt.
Jeg hadde tenkt å si at jeg synes boken din er kjempefin.
Jeg er lei for at jeg lo av den.
Veldig kreativ.
Kom hit. Få se på deg.
Du ser bra ut.
Det går bra med deg.
Gå hjem og ta deg av søsteren din.
Ok?
Kom deg vekk, jøde!
- Hva er det som foregår? - Kom deg vekk!
- Han er jøde. - Hold kjeft!
Kjenner du denne nazisten?
Nei, jeg kjenner ikke den skitne jøden.
Nei...
- Ha deg vekk, jøde! - Hei!
Hold kjeft, nazist.
- Nei! - Kom deg vekk. Gå hjem!
- La ham være! - Gå hjem!
Nei!
- Slipp! - Kom deg vekk!
Gå hjem!
Jojo?
Yorki!
Gudskjelov.
- Jeg trodde du var død. - Det ser ut til at jeg ikke kan dø.
Jeg går hjem til moren min.
Jeg trenger en klem.
Ingenting gir mening lenger.
Det er definitivt ikke en god tid til å være nazist.
Hei.
Nå som krigen er over, er i det minste kjæresten din fri.
Hun kan dra nå.
Er det noe i veien?
Jeg må gå.
- Ok. - Beklager.
Snakkes!
Hei. Jeg er hjemme.
Hva skjer der ute?
Hvor da?
Utenfor, dummingen.
Jojo, hva er det som skjer?
Er det trygt å komme ut?
Er det trygt, Jojo?
Kan jeg dra?
Nei.
Du kan ikke dra.
Hvorfor ikke?
Du må bli her...
Hvem vant?
...hos meg.
Hvem vant krigen, Jojo?
Vi gjorde det.
Tyskland vant krigen.
Beklager.
"Kjære Elsa.
Jeg vet at det er tøft for deg nå,
og jeg vet at du føler du vil gi opp.
Men du må fortsette.
Jeg og din gode venn Jojo har tenkt ut en plan så du kan rømme.
Så hør på ham.
Han vil hjelpe deg ut derfra.
Og så kan du komme og bo hos meg i Paris.
Og ikke tenk på Jojo.
Han klarer seg.
Vi ses i Paris.
Nathan."
- Han er død. - Unnskyld?
Nathan.
Han døde i fjor.
Tuberkulose.
Vel...
Det er rart. Hvem har skrevet disse?
Takk, Jojo.
Du har vært så snill mot meg.
Saken er den... at jeg elsker deg.
Jeg vet at du ser på meg som en bror, og det er greit,
og du er uansett for gammel.
Men...
Det er jammen varmt her.
Jeg elsker deg også.
- Som en lillebror. - Som en lillebror.
Hør her. Jeg og falske Nathan har funnet en måte du kan rømme på.
Kanskje du kan stole på en lillebror?
Kanskje.
Ok.
Samle sammen tingene dine.
Vi drar.
Jojo Betzler.
Ti og et halvt år gammel.
I dag...
...må du gjøre ditt beste.
Og hvor har du tenkt deg?
- Ut. - Ut?
Nei, det skal du ikke.
Vi skal bli her, og du skal fortelle meg hva som foregår
med deg og den saken på loftet.
Den "saken" er en jente.
- Du er forelsket i henne. - Ja.
- Innrøm det. - Jeg sa ja.
Jeg visste det!
Det vil aldri fungere.
Hun er for gammel for deg. Og du er stygg.
Hun kommer til å dra fra deg. Det vet du vel?
Så nå skal du høre hva som skal skje, din dritt.
Du tar på deg dette.
Så glemmer du den ekle jødiske kua der oppe.
Og så kommer du tilbake til meg, der du hører til.
Greit?
Ta det på.
Og så later vi som dette aldri har skjedd.
Forstått?
Skal du ikke heile meg?
Kom igjen. For gamle dagers skyld.
- Si heil til meg, unge mann. - Nei.
- Si heil. - Nei.
Gi meg et lite heil.
Faen ta deg, Hitler.
Kom.
Vent.
Klar?
Ja.
Er det farlig der ute?
Ekstremt.
Vi klarte det.
Jeg fortjente nok det.
Hva gjør vi nå?
LA ALT SKJE MED DEG
SKJØNNHET OG FRYKT
BARE GÅ VIDERE
INGEN FØLELSE ER ENDELIG.
Tekst: Evy Hvidsten