-Tak, Marinette. -Nyd træningen.
Undskyld forsinkelsen.
Hvorfor kørte Marinette så hurtigt?
Fordi hun ikke går til fægtning?
-Kan du lide det, du ser? -Hvad? Hvem?
Min vandfarve. Kan du lide den?
Man kan næsten se gennem hendes øjne, dybt ind i hendes sjæl.
Så smuk.
Åh! Vandfarven, mener jeg. Så smuk!
-Inviter Marinette ud. -Hvad? Hvorfor?
For du føler noget for hende. Ring til hende.
Nej da! Hun er bare en ven.
Du ser på hende, som jeg ville ønske, du så på mig. Ring!
Nej, du tager fejl.
Ingen er så blinde som dem, der ikke vil se sig selv i spejlet.
-Ring. -Men ... Hvad? Hvad skal jeg sige?
Du foregiver så tydeligt -
- at du ingen grund har til at tøve.
Hej med jer! Der er klistermærker til bandet.
Jeg lavede en version med pladeselskabets logo, og en uden.
Du er bare god, Marinette, tak. Vi bør ikke bruge deres logo.
De har ikke sendt kontrakten.
Gør det måske ikke.
Sig ikke det, Juleka. Producere holder ord.
Det sagde Bob Roth også.
Adrien?
Adrien. Adrien.
Se lige der.
Det er Adrien. Jeg svarer bare uformelt.
Hej. Hvordan går det?
Godt, tror jeg.
Der er sket meget de sidste par måneder.
Mine følelser for dig har ændret sig -
- men jeg er forvirret. Kan vi ses og tale om det?
Er dine følelser for mig ændret? Og du vil mødes?
Jeg har meget travlt lige nu, og...
Jeg finder tid! Hvor skal vi mødes?
Hvad med Grévin Museum?
Grévin-museet? Okay. Fedt! Supergodt! Ja! Grévin-museet.
Okay, vi ses senere.
Marinette og Adrien skal på date!
Det skal fejres!
Gør I bare det.
-Grévin-museet? -Ja. Gjorde jeg noget galt?
En romantisk date?
Du sagde, mine følelser var uklare, og du havde ret.
Noget er ændret, men hvad?
Og jeg fornemmer, det skete -
- dengang vi besøgte Grévin-museet.
Hvorfor er vi ikke støbt sammen i skæbnens gips -
- marmor mod marmor, vokslæber mod vokslæber, forbundet for evigt?
Det syntes det rette sted at mødes.
Marinette er sand kunstner. Flotte klistermærker.
Er der noget galt?
Nej da. Jeg ville klæbe dem på.
Jeg vil gerne selv sætte mærkerne på.
Det er vigtigt for en designer.
Hvad jeg skal gøre?
Hvad sker der? Hvad skal jeg føle?
Jeg må ikke være forelsket i Adrien -
- for når jeg er det, kludrer jeg i alting.
En fejl, jeg begik forleden, skyldtes mine følelser for ham -
- og jeg mistede meget værdifulde ting, og...
Marinette, fortiden er fortid.
Det vigtige er, hvilken melodi dit hjerte spiller nu.
Det er lige det. Der er ingen melodi længere.
Der er måske for meget larm omkring dig.
Sammen med Adrien får du en chance for -
- at lytte efter.
Men jeg kan ikke tage tilbage til museet, ikke med ham.
Wow! Evighed lyder som lang tid.
Du ønskede altid at være sammen med ham.
Ja, men det er så sært. Vi har gået i skole nu i måneder.
Jeg har været forelsket i ham uden rigtig at kunne tale med ham.
Jeg fantaserede om ham -
- men det hele mislykkedes totalt.
Hvad hvis det kun er historier, jeg fortalte mig selv?
Kender jeg ham faktisk? Og nu kommer han til mig.
Jeg burde være glad, men sandheden er, at det gør mig nervøs.
Du skelner bare mellem din drømme-Adrien og den ægte Adrien.
Det er godt, Marinette.
Kun sådan ved du, om du virkelig elsker ham.
Men jeg er bange, Luka.
Hvis bare jeg havde en ven med, så jeg var mindre bange.
Hvorfor er Luka med? Er hun stadig lun på ham?
-Du er bare jaloux. -Tror du?
Nå derfor ville han se mig. Hans følelser er ændret -
- da han er sammen med Kagami.
-Nu er situationen da klar. -Drag ikke forhastede slutninger.
Marinette, Luka, er I sammen?
Ja! Nemlig! Mere sammen end nogensinde.
-Det glæder mig. -Marinette?
Jeg mener sammen... Vi kom sammen.
Hvad med jer? Hvor dejligt, I er blevet venner.
I er skabt for hinanden.
Marinette, du ved godt, Adrien og jeg kun er venner nu.
Vi lader jer være alene nu. Nyd besøget.
Jeg kan ikke høre en melodi! Jeg har brug for dig, Luka.
Tak, Kagami.
Selv tak, men jeg bliver. Du har nok stadig brug for mig.
-Hej, Véronique! -Adrien! Har vi en aftale?
Problemer med din statue?
Nej. Jeg er her med mine venner, for sjov.
Glimrende. Sig til, hvis du har brug for noget.
Véronique, aftale med borgmester Bourgeois om fem minutter.
Godt, Alliance.
Jeg må skynde mig, vi taler om nyt til museet.
En hemmelighed. I skal komme til åbningen af den nye sal.
Alle kan snart se den.
Er hun ikke skøn? Skal vi ikke starte i Søjlehallen?
Du troede, jeg var en statue.
Det husker jeg tydeligt.
Måske skulle vi se en anden statue. Ikke?
-Du kyssede mig. -Åh!
Ja. Nej! Du kalder det et kys, men det er statuen, jeg næsten kyssede.
Mere et kiks end et kys. Jeg troede, du var af voks.
Læberne var nær...
Men det kan vel ikke kaldes et kys.
Hvad er den officielle afstand?
Adrien ved ikke, hans følelser for Marinette er kærlighed.
Sikkert fordi han er rar og givende.
Elsker alle, og alle elsker ham.
Han er lost i kærlighedens jungle. Kan ikke læse Marinettes signaler.
Sandt nok. At læse Marinettes signaler er svært.
Det tog mig lang tid.
Du sprang bagud i respektfuld afstand.
Okay. Men det var akavet.
Jeg følte mig ikke akavet. Snarere overrasket!
Ikke over det, du gjorde, men mine følelser.
Og mine følelser var...
Afslut absolut ikke den sætning.
Undskyld!
Er okay! Kommer straks!
Vi skal måske ikke være sammen.
Skal jeg være alene? Kan jeg ikke være mig med nogen?
Måske skulle jeg bare opgive at være forelsket.
Du har mere til fælles med Adrien, end du tror.
Stol på dig selv.
Er du jaloux?
Ved jeg ikke. Ved bare, jeg gerne ville være i Lukas sted.
Så bør du tage hans plads.
Du må ikke udstille i dette rum!
Paris' befolkning kan blive akumatiseret!
De vil huske Ladybug og Cat Noirs fiasko -
- efter tabet af mirakelstenen -
- Ladybug skulle bevogte.
Det kan føre til mange flere katastrofer.
Bare tanken er nok.
Nævnte jeg en katastrofe?
Men det ville være en katastrofe ikke at åbne salen.
Ladybug får mirakelstenen igen, og superheltene kommer tilbage.
Hvis Ladybug nu fejler igen og igen?
Ser vi så de superhelte igen?
Tro mig, politik handler om at følge med tiden.
Og tiderne siger, vi skal smide de her ud.
Nej! Disse tider kræver håb! Jeg vil vise statuerne, uanset hvad!
Ikke hvis jeg lukker museet på grund af hygiejneproblemer.
Her er ingen hygiejneproblemer.
Så er der ingen superheltestatuer. Nul statuer, nul hygiejneproblemer!
Det er status quo.
Hør, Marinette. For første gang...
Mr. Bob Roth, husk at sende kontrakten til Kitty Section!
Hej, Jagged Stone. Rock'n'roll!
Hej, hr. borgmester. Hvordan gik mødet?
Hvad?
-De klarer det aldrig. -Ikke uden et lille skub fra skæbnen.
De går! Vi er alene! De bliver væk for os!
De er lost! Vi er! Alt!
Rolig nu. Vi er ikke lost. Vi er sammen.
Ja, alle sammen. Hej! Vent på os! Hej! Vent!
Nej, nej! Vent!
Selvfølgelig, superheltene er tilbage.
En fantastisk idé, så længe de er til tjeneste for mig.
Kaalki, din kraft er nu min!
God rejse, min megakuma!
Manipula, jeg er Monarch.
Sørger du over superheltenes død?
Jeg giver dig magt til at genoplive dem -
- sammen med deres kræfter.
Hvorfor? Du er grunden til, de forsvandt.
Du stjal mirakelstenene.
Jeg stjal ikke noget. Ladybug mistede dem.
Hun er ansvarlig for alt, der sker i dag.
Med en anden leder af superhelte var de andre superhelte her stadig -
- og dit museum ville ikke være truet af lukning.
Giver du mig Ladybug og Cat Noirs mirakelsten -
- lover jeg ikke at akumatisere folk.
Du får chancen for at bringe ægte håb til pariserne.
Var det ikke det, du ønskede?
Jo.
Stompp, din kraft er nu min.
Overførsel.
Manipula, jeg overfører essensen af beslutsomhedens mirakelsten til dig.
Det gør dig usårlig.
Derved vil magiske kræfter ikke påvirke dig.
Ikke engang Ladybug og Cat Noirs.
Jeg kan ikke få den op! Intet signal. Hvad skal vi gøre?
-Alt er okay. Jeg er her. -Præcis! Du er her! Det er problemet!
Er jeg problemet?
Nej! Ikke dig! Men mig!
Når jeg kommer tæt på dig -
Åh! Jeg ødelægger alt. Jeg skaber katastrofer.
Nej da. At kysse mig i den tro, jeg var en statue -
- var ikke en katastrofe.
-Jeg kan ikke fortælle dig noget. -Du kan fortælle mig alt.
Døren er åben. Løb!
Hvad?
Tikki, spot på!
Undskyld forsinkelsen. Jeg blev forhindret.
Ladybug, Cat Noir, I bliver stolte af mig.
Superheltene her igen.
Og får jeg jeres mirakelsten, afstår Monarch fra ondskab.
Grévin-museet vil igen kunne hylde helte.
-Super, Véronique. -Jeg er Manipula nu.
Vil du virkelig hjælpe os som altid, så afvis akumaen.
Monarch manipulerer.
Bare rolig. Holder han ikke aftalen -
- besejrer jeg ham med mine superhelte.
Han kan tage sine kræfter tilbage.
Stol på os.
Kan du stole på Ladybug, hvis hun ikke vil stole på dig?
I burde stole på mig, Ladybug og Cat Noir.
Jeg har et team af superhelte, og det har I ikke mere.
Hun har ret. Det var min skyld. Jeg mistede mirakelstenen og mit team.
Du mistede ikke mig.
Mangler Monarch en sten, vinder han ikke.
Vi har brug for alles hjælp, også din, Véronique.
Ja. I har brug for mig. Jeg er det nye håb.
Det er en fælde!
-I valgte side. Synd for jer! -Illusioner!
Hvad? Hvad er det?
Hver strip har megakuma.
Så alle skal ødelægges.
Lad os gøre det!
Se? Jeg havde ret. Ladybug fortjener ikke din beundring.
Hun ønsker ikke fred, når hun afslog dit tilbud.
Jeg skal nok skaffe mirakelstenene.
Paris har en ny superhelt.
Find Ladybug og Cat Noirs mirakelsten.
Imens sørger jeg for, borgmesteren gør plads til mit museum -
- for at ære de sande helte.
Hr. borgmester, De lader mit museum åbne Hall of Heroes.
-Ja, jeg... -Nej, far!
-Beklager, men det kan jeg ikke. -Så siger vi det.
-Cat Noir. -Kat-astrofe!
Hvis du ikke skifter mening, ødelægger jeg dit rådhus.
Følger vi stadig med tiden?
Far!
Deaktiver kraft!
Fisk!
Du er i god form, missekat.
Vi har ikke råd til at begå flere fejl.
Lykkeamulet!
-De ligner os. -Men vi er unikke.
Det vover du ikke.
Det er mig! Det er bare et billede. En vokskopi.
Jeg er den rigtige.
Miav!
Jeg er her.
-Er du okay? -Ja, jeg har det fint.
Lykkeamulet!
Lad borgmesteren og hans datter gå.
Ikke før han godkender åbningen af Hall of Heroes på mit museum.
Hvorfor ikke?
Chloé, jeg tror ikke, det var en god idé.
Det hele skyldes, du var svag, Ladybug -
- og derfor mistede mirakelstenen.
Havde du beholdt mig, Queen Bee, var det aldrig sket.
Nu får du, hvad du fortjener, Lady Svag.
Som superhelt har du intet valg.
Du skal beskytte mig mod den skurk. Så hvem er den svageste?
Du har ikke truffet de rette valg, Ladybug.
Men da du har valgt at kæmpe mod mig og mine superhelte -
- bliver denne kamp din sidste.
-Ikke noget. -Kat-astrofe!
Hvorfor spilde tid på at knuse mit våben?
-Hvorfor ikke mig? -Hun er blevet skør!
Ja! Monarch gav mig en lille gave.
Jeg er uovervindelig for dine kræfter. Tag dig af det her!
-Cat Noir. Nej! -Ladybug, pas på!
Takket være mig vender håbet tilbage til pariserne.
Det, du tror er håb, fører til fortvivlelse.
Hvad vil du gøre? Dine kræfter kan ikke skade mig eller Minotaurox.
Cat Noir, det er slut.
Du tager fejl af dine kræfter.
Din sande kraft var aldrig i tingene.
Det har altid handlet om at finde ud af at bruge dem.
Du er måske usårlig over for superkræfter, Manipula -
- men det gør dig ikke uovervindelig.
Fanget! Farvel, lille sommerfugl.
Ladybugs mirakelsten!
Véronique, denne amulet vil hjælpe dig med aldrig at opgive håbet.
Vi er der altid for dig.
Jeg lover, vi besejrer Monarch og får vores rigtige helte tilbage.
Men vi har brug for alles støtte.
Der er brug for det håb, Véronique tilbyder.
Du har ret, Ladybug. Jeg vil støtte åbningen af Hall of Heroes.
Fistbump!
-Cat Noir, vent! -Hvad?
Tak for det før. Jeg kunne ikke knuse den voks-Cat Noir.
Siden vi har været alene igen uden de andre superhelte -
- har jeg set anderledes på dig. Mine følelser for dig er vist ændret.
Jeg ved nu, jeg kan dele ting med dig, jeg ikke kan dele med andre.
Jeg kender følelsen.
Ikke flere misforståelser mellem os.
Vi er de bedste partnere i verden. Så enkelt er det.
Jeg er så taknemmelig.
Og på grund af dig kender jeg endelig mine sande følelser.
Så jeg må løbe. Jeg har noget at afslutte.
-Er det nødvendigt lige nu? -Vi skifter snart tilbage.
Men vi ses snart igen. Bare rolig.
Marinette! Marinette!
-Er vi uden for fare? Er det ovre? -Marinette!
Ja, bare rolig. Alt er okay nu.
Godt! Det blev sent med den akumatiserede skurk.
Og nu må jeg gå.
Jeg skal sy og sætte klistermærker på.
Vi ses senere.
Nå, hvad føler du så for Marinette?
Jeg tror, jeg er forelsket.
Er du okay, Marinette?
Det er en katastrofe. Jeg tror, jeg er forelsket.
Tekster: Sysse Dahl