Päivisin olen Marinette,
ihan tavallinen tyttö.
Minulla on silti salaisuus, josta kukaan ei tiedä.
Ihmeellinen! Kaikkein paras!
En pelkää eessä vaikeuksien!
Ihmeellinen! Onnekas!
Vahvin on voima rakkauden!
Ihmeellinen!
KUITTIKYTTÄ
-Valmista, isä? -Tämän valmiimmaksi en tule.
Hyvää urapäivää, rakkaat.
Päiväni alkaa aamuneljältä, koska leipomo aukeaa klo 7.00.
Leipurin elämää pidetään rutiinina.
Samoja leivoksia aina vain, mutta jokainen päivä on erilainen.
Joku ehkä haluaa Eiffel-tornin muotoisen kakun.
-Sitten taas... -Tämä on -
Gabriel Agresten vastaaja.
Isä, minä tässä.
Koulussa on vanhempien urapäivä. Toivoin sinun tulevan. Soita.
...useita croissanteja...
-Oletko kunnossa? -Ei mitään uutta.
Marinette jakaa tuoreita croissanteja.
Kiitos, herra Dupain. Sitten Alyan äiti.
Hän on Grand Paris Hotelin pääkokki, herra Bourgeois omistaa hotellin.
Se on kaunis.
-Älä koske. -Laita se pois, Chloé.
Se voi joutua vääriin käsiin.
Montakohan croissantia isäsi pitäisi myydä,
ennen kuin hän saisi tällaisen? Koko leipomon.
Jos olet rikas, et tarvitse ilmaiscroissanteja.
Kade.
Onko tuo camembertia?
Ei ole, mutta kovin kiiltävä. Pidän kiiltävästä.
Ruokaa en voi jakaa, mutta ehkä herra Bourgeois -
kutsuu teidät hotelliin lounaalle.
Kompuroitko joka päivä?
Sitten Sabrinan isä, konstaapeli Roger.
Olen ollut poliisi 15 vuotta, ja jokainen kansalainen -
-on syytön, kunnes toisin todistetaan. -Rannekoruni on poissa!
Se oli minulla juuri. Sinä varastit sen!
Mistä sinä puhut?
Kompastuit laukkuuni, jotta voisit varastaa koruni.
-Poliisi, pidätä hänet. -Tyttäreni ei ole varas.
Hetkinen, älä syytä ketään ilman todisteita.
Rauhoittukaa. Ehkä laitoit korusi muualle.
Sanotko minua valehtelijaksi? Isi!
Roger, tutki tämä tyttö.
Olkaa kilttejä.
Olen pormestari, ja työskentelet minulle.
Se on laitonta. En voi...
Sitten et ole enää poliisi.
Ette voi olla tosissanne. Se on vain rannekoru.
Tyttäreni rannekoru.
Et osaa hommiasi, joten saat potkut.
Soitetaan Leppäkertulle. Hän keksii jotain.
Vanhempien ja lasten suhteet ovat vaikeita,
ja aiheuttavat hienosti stressiä.
Kun ei ole lakia ja järjestystä, on vain kaaos.
Lennä, Ilkeyttäjäni, ja hallitse poliisikonstaapelia.
Pitäisikö minun muka rikkoa lakia?
Kuittikyttä, olen Haukkakoi.
Kaupunki tarvitsee oikeudenkäyttäjän,
-ja se olet sinä. -Kyllä, sir.
Leppäkerttu ja Musta Kissa on tuhottava, jos haluat kostosi.
Nappaa Leppäkertun ja Mustan kissan Ihmeelliset.
Sopiiko?
Sopii! Musta Kissa ja Leppäkerttu eivät minua päihitä.
Laki palaa Pariisin kaduille.
Älä lähesty tytärtäni tai hänen laukkuaan.
-Tiedätkö, kuka olen? -Tämä on koulu, herrat.
Ajatelkaa lapsia. Koru on täällä jossain.
Se vain tippui hänen laukustaan.
Jos olisin hänen korunsa, haluaisin kauaksi hänestä.
Nino on filmannut koko jutun.
Näemme, mitä tapahtui.
Marinette jakaa tuoreita croissanteja...
Siinä. Sabrina piteli Chloén korua.
Annoin sen heti takaisin.
Tarkistapa ystäväsi laukku.
Sanotko minua varkaaksi?
En, Chloéhan niin tekee.
Ilman todisteitakin. Videolta näkyy kaikki.
Piirsin korun, mutta siinä kaikki.
-Sinut on pidätetty. -Miksi?
Roskasit katuja ja kävelit päin punaisia.
Niin kai, muttet voi pidättää minua.
Kuka edes olet? Et näytä poliisilta.
Joudut roskahommiin.
Sitten hakemaan oikeutta pormestarilta.
Nauha tänne. Ammattilaiset tutkivat sen.
-Kamera on minun! -Tiedätkö, kuka olen?
Olen pormestari! Missä rehtori on?
Haluan nähdä rehtorin!
En vaivaa sinua tarinalla,
-se on pitkä... -Kyllä selität. Ja pian.
Me olemme pahassa pulassa.
Taidat puhua vatsalihaksistani.
Kiitos, kun huomasit.
-Nyt olemme isommassa pulassa. -Et voi tulla tänne.
Voin mennä, minne huvittaa. Olen laki.
Minä olen johtaja täällä.
Vastustat lakia.
Tuomitsen sinut liikkumaan.
-En hallitse käsiäni. -Miten niin en voi muuntua?
Jos muunnut, rannekoru tuhoaa voimasi.
Pian Leppäkerttu ja Musta Kissa kohtaavat tuhonsa.
Näetkö? Kompastuin ehkä, mutta Sabrinalla oli koru -
ja Nathaniel piirsi sen. Olemme epäiltyjä.
Mitä tarkoitat? En varastanut sitä.
Enkä minä, mutta Chloé voisi syyttää kaikkia.
Koska olet epäilty, saan tutkia laukkusi.
Kunhan tutkit muidenkin.
-Kukaan ei tutki laukkuani. -Aikuiset hoitavat tämän.
Isä, hän kutsui minua varkaaksi.
Sinäkin syytät kaikkia ystäviäsi.
Olen Chloén bestis. En varastaisi häneltä.
Entä Adrien? Hänkin oli videossa.
-Emme ole nähneet häntä. -Ei kai Adrien?
Miksi hän sen varastaisi?
Joku meistä on syyllinen.
-Syytätkö meitä? -Haluan asianajajan.
-Marinette, lopeta. -Tutkitaan vanhemmatkin.
Missä pormestari on?
-Isä? -Tuoko on isäsi?
-Voinko auttaa? -Missä pormestari on?
-Hän lähti jo. -Valehteletko?
Kyllä, tai siis en.
Jollei kukaan puhu, pidätän kaikki.
-Missä isäsi on? -En tiedä.
Rehtori, etsikää heti koruvaras.
Tai työnne on tulilinjalla.
Tytärtäni on kohdeltu vääryydellä.
Puolustin vain itseäni.
Isä on oikeassa, syytin kaikkia muita.
Kukaan meistä ei vienyt sitä.
Osaat kyllä korjata tämän.
Minun on muunnuttava.
Tikki, pilkut pintaan!
Luulin sitä camembertiksi. Inhimillinen virhe.
Ajattelet aina vatsallasi. Hetki.
Hieman pippuria...
Terveydeksi. Plagg, kynnet esiin!
Jollette löydä tyttäreni korua iltaan mennessä,
koulu menettää tukirahansa. Ymmärrättekö?
Mutta kuinka minä...
Eikö sinua opetettu koputtamaan?
Oikeus ei tarvitse kutsua.
Pormestari, sinut pidätetään vallan väärinkäytöstä.
Paraskin puhuja.
Pariisilla on uusi oikeustaistelija.
Palvelujasi ei tarvita enää.
Et saa syyttää muita mitättömistä virheistä.
Herra Kuittikyttä, apuanne tarvitaan.
Tule takaisin.
Vastustat lakia, Musta Kissa. Saat maksaa tästä.
Lisää pahoinpitely listaan.
Olet Sabrinan isä ja hyvä poliisi.
Älä anna voimiesi antajan tehdä sinusta pahaa.
Älä kuuntele. Vie Ihmeelliset! Heidän voimansa kuuluvat minulle!
Pariisi tarvitsee oikeutta.
Pormestarin on maksettava potkuista.
Minulla on ongelma, joka on suurempi kuin huono hiuspäivä.
Tule mukaani.
Chloé, ei!
Taisit ikävöidä minua.
Marinette vei rannekoruni.
Hänet täytyy pidättää.
-Autopilotti käynnissä. -Kuunteletko minua?
Kiitos lassosta.
Minne menet? Kuka ajaa autoa?
Kiitinkö koskaan kyydistä?
Mistä sait nuo kengät? Minäkin haluan.
Ota kiinni.
-Apua! -Ei, Leppäkerttu!
-Mitä olet tehnyt? -Vie Ihmeellinen!
Sormus!
Hyvä päivä uida.
Mukava nähdä, neiti.
Olet palveluksen velkaa.
Toki, mutta tuo oli ansiotani.
Pormestarin limusiini löydetty.
Emme ehdi hänen peräänsä.
-Jos hän haluaa pormestarin... -Hän menee kaupungintalolle.
Saitko idean?
Mennään.
Kutsu kaikki poliisit heti!
Luovuta voimasi, Bourgeois.
En ikinä!
-Käsiraudat eivät auta. -Ehkä tämä sitten.
Älä koske pikku tyttööni!
Se niistä voimista.
Pariisissa on uusi johtaja, Kuittikyttä.
Luovutan täten johtajuuteni hänelle.
Kansalaiset vastaavat Kuittikytälle.
Leppäkerttu ja Musta Kissa ovat rikollisia.
Heidät täytyy saada kiinni heti.
Napataan heidät.
Nytkö olemme etsittyjä rikollisia?
Emme tehneet mitään.
Toisia ei voi syyttää ilman todisteita.
Puolustetaan itseämme oikeudessa.
Kuittikyttä johtaa oikeuttakin.
-Kuinka monesti pelastimme Pariisin? -Pelastamme yhä.
Jokin Pariisissa laittaa tanssiksi.
Et tanssi kauaa. Pidättäkää hänet.
Etkö tule mukaan?
Mene, Leppäkerttu!
Oikeuden on aika voittaa.
Sekoitit oikeuden ja koston.
Onnenamuletti!
Mitä teen uunikintailla?
Aivan ihanaa!
Show on ohi. Tässä kaikki tänään.
Nappaa Leppäkerttu ja Musta Kissa.
Hiukseni!
Älä ammu kuin idiootti.
Nappaa Ihmeelliset!
Ilkeyttäjä on kai pillissä. Se on napattava.
Miten?
Kun olet valmis, neiti.
Keksin jotain, mutta tarvitsen sormuksen.
Mistä saan sellaisen?
Leppäkerttu, tuolla.
Chloén rannekoru. Se kelpaa.
-Pidättele Kuittikyttää. -Valmiina.
Mullistus!
-Sainpas. -Ei!
Enää et ilkeile, Ilkeyttäjä.
Aika epäilkeyttää!
Sainpas! Heippa, pikku perhonen.
Ihmeellinen Leppäkerttu!
-Mitä minä täällä teen? -Läpsyt!
Kuten Kuittikyttä sanoisi: "Oikeus on palannut Pariisiin."
Jäisin, mutta näkisit sitten minut ilman naamiota etkä voisi vastustaa.
Epäilen, mutta olkoon niin.
Voitit ehkä tällä kertaa, Leppäkerttu,
mutta vielä minä saan maailman haltuuni.
Etkä sinä tai Musta Kissa ole osa sitä.
Tämä taitaa olla teidän, neiti.
Laukkuni... Koruni.
Miten?
-Roger, sinäkö sen löysit? -Kävi ilmi,
että se oli Chloén laukussa. Se kai tippui sivutaskuun,
-kun kompastuin siihen. -Pyydän anteeksi, Roger.
Sait potkut aivan turhaan.
Hän on todistanut kyvykkyytensä, herra pormestari.
Hän ansaitsee työnsä.
Olet oikeassa, Leppäkerttu.
-Komisario Roger. -Kiitos, pormestari.
Olen ylpeä työstäni, ja uskon -
jokaisen olevan syytön kunnes toisin todistetaan.
Otamme opiksemme, vai mitä, Chloé?
-Kyllä, isi. -Näin on.
Tekstitys: Minea Laakkonen