MALAKA VÄIN
Söör, ümberringi on rahud. Ma ei saa aru, kas liiv või riff.
Kapten, Malai piraadid on meid nurka ajanud.
Peame alistuma!
Mu isa laeva loovutamine ei taga meie ellujäämist, hr Phelps.
Madal vesi.
Täispurjeis edasi!
Kapten, laev jookseb madalikule. See on võimatu!
Te teate mu vaateid selle sõna suhtes, hr Phelps.
Täispurjes edasi!
Täispurjes edasi, poisid!
Pööre pakpoordi, Harper! - Seda tehes läheb laev ümber.
Just nimelt!
Mehed, laske purjed alla! Meil pole palju aega!
Hoidke kinni!
Siin on liiga madal.
Vajame täispurjeid!
Will! Hoia kinni! - Appi!
Laev läheb ümber!
Hoidke kinni, poisid!
Hoidke kinni!
Ära tegite, kapten!
Et saavutada võimatut, tuleb uskuda selle võimalikkusesse.
Kurss Londonile, Harper.
Meie töö siin on tehtud.
Besaansoot sisse, mehed! Me lähme koju!
ALICE PEEGLITAGUSEL MAAL
Kapten läheb kaldale.
Kapten.
Ema.
Siin sa mul oledki lõpuks.
Miss Kingsleigh?
Teie laev pidi saabuma pea aasta tagasi.
Meil oli probleeme piraatidega. Logiraamatud on mu kajutis.
Ja öelge lord Ascotile, et tahan teda kohe näha.
Kahjuks lord Ascot suri ajal, mil olite merel.
Ettevõte läks pojale üle. - Hamishile?
Jah. Ta on nüüd juhatuse esimees.
Kui kahju.
Sa kirjutasid nii harva. Ma ei teadnud, kus sa üldse olid.
Ema, Hiina on imeline. Seilasime Jangtse sisemusse välja.
Kohalikud polnud varem heledapäist inimest näinud.
Kas sa ei kartnud? - Ikka kartsin, aga mõtlesin sel hetkel isale.
Sa räägid nagu tema.
Ma igatsen teda. - Mina samuti.
Aga aastad mööduvad kiiresti. Aeg on armutu isand.
Aeg on varas ja suli.
Ascotid tähistavad täna Hamishi pärimisjärglust.
Suurepärane. Lähme ka. - Kutse pole meieni jõudnud.
Absurd. Leedi Ascot ütles, et me oleme alati teretulnud.
Pealegi, mul on Hamishile ettepanek.
Ta abiellus mullu. Ta sai su avalikust äraütlemisest üle.
Äriettepanek. - Lähed jälle ära? Nii ruttu?
Siin on asju, millega sa peaksid tegelema.
Pärast mu järgmist merereisi ei pea sa enam üldse muretsema.
Kas ma tänase õhtu pärast peaksin muretsema?
Sa oleks võinud kollase kleidi panna.
Kui see sobis Hiina keisrinnale, siis sobib ka Ascotidele.
Pead sa alati nii jonnakas olema? - Ei. Nii on lihtsalt lõbusam.
Mis tal seljas on? - See on Kingsleigh' tüdruk.
Vabandust. - Ennenägematu.
Tsirkuseartist.
Miss Kingsleigh? Mida teie siin teete?
Tulin lord Ascotile raportit tooma.
Või nii. Tulge siis.
Helen. Milline üllatus. - Alice. Tere tulemast koju.
Kartsime, et te ei tulegi meie laevaga tagasi.
Minu laevaga. Tere, Hamish.
Viisakas oleks nimetada mu abikaasat lord Ascotiks.
Selleks meil see koosviibimine ongi.
Miss Kingsleigh, tema on mu abikaasa, Alexandra.
Uus leedi Ascot.
Hamishi sõnul rändasite kolm viimast aastat mööda maailma.
Jah, just jõudsin tagasi. - Kuidas see siis oli?
Maailm või? - Jah.
Ülimalt meeldiv. Külastage ka mõnikord seda.
Vabandust, lord Ascot, aga ma tulin oma raportit tooma.
Loomulikult.
Järgnege mulle, miss Kingsleigh.
Teie ka, hr Harcourt.
Härrased, ma tutvustan teile - miss Alice Kingsleigh.
Miss Kingsleigh, juhatus. - Tere õhtust, härrased.
Maailm on meile valla, aga me peame kiirustama.
Usun, et uus uurimisretk Wu jõel... - Vabandust, miss Kingsleigh.
Rohkem uurimisretki ei tule.
Mida?
Pakkuda on koht arvepidamises.
Alustate kartoteegipidajana ja aja jooksul...
Asi pole üldse Hiinas, eks ole?
Vaid selles, et su abieluettepaneku tagasi lükkasin.
Kahjuks on see kõik, mida saame teie heaks teha.
Ükski teine ettevõte ei palka naissekretäre.
Laevakaptenitest rääkimata.
Sa ei saa seda teha. Ma oman ettevõttest kümmet protsenti.
Su isa andis need aktsiad mulle. - Pean teid parandama.
Ta andis need teie emale, kes müüs need aasta tagasi mulle.
Koos maja võlakirjaga. - Tema maja?
Maja tagatis teie laeva vastu. - Aga see oli mu isa laev.
Tõepoolest.
Kirjutage laev meie nimele ja maja jääb teile.
Esitage esmaspäeval tööavaldus ning saate palga ja pensioni.
Ja pean "Imest" loobuma?
Muidu me ei saa teid ega teie ema aidata.
Alice.
Alice. - Kuidas sa said meie aktsiad maha müüa?
Ma teen kõike selle nimel, et sa saaksid korraliku elu.
Viie minuti eest olin laevakapten. - See töö ei sobi daamile.
Aeg ei tööta sinu kasuks ja sa käid sellega hooletult ringi.
Kord uskusin, et suudan enne hommikusööki teha kuut võimatut asja.
See on lapse unistus, Alice.
"Ime" on kõigest laev. - Ei ole. See on isa laev.
Kõik, mida ta armastas. Kõik, mida mina armastan.
Ta poleks lasknud sel juhtuda. - Teda pole enam siin!
Sa ei saa alati oma tahtmist. Iga naine peab sellega leppima.
Mina pidin. - Ma ei taha lõpetada nagu sina.
Loobuda "Imest"? Ja loobuda võimatust?
Kes ma siis olen?
Sa oled Alice, mõistagi.
Absolem?
Absolem.
Ta oli kaua laevareisil. Riides on nagu juudi jõulupuu.
Pikk laevareis ajab mehe peast segi, naisest rääkimata.
Oota. - Nagu tema isa.
Kahtlemata suursugune mees, aga veidi nupust nikastanud.
Käbi pole kännust kaugele kukkunud.
Absolem.
Naljakas.
Lukus! Seal on keegi. - Kes seal on?
Sinna tuppa ei tohi minna!
Tooge võti!
Lord Ascot, keegi on teie isa kabinetis.
Üha naljakam ja naljakam.
Oh ei, mitte jälle!
Ratsud ja mehed, päästma.
Korjame tükid kokku. - Tükid siia tuua.
Kuidas ma välja näen? Öelge. Ma kannatan selle ära.
Ta on vaid koor.
Sul on alati sama nali.
Pigem alati sama rebu.
Vabandust. - Oled endiselt kohmakas ja aeglase taibuga.
Arvasin, et sa ei taipagi ära. - Absolem.
Vabandust, neiu, me vajame seda.
Oled liiga kaua ära olnud, Alice. Ja tema kaob veel rutem.
Kes? Mis on juhtunud? - Kõik saab Aja täitudes selgeks.
Nüüd aga kiirusta.
Ja vaata jalge ette.
Hei!
Alice. - Tänu taevale, sa oled viimaks siin.
See on jälle see tüdruk.
Alice, sa oled tagasi.
Jätke viisakused. Ta hilines. - Kas tulin halval ajal?
Otse vastupidi. Kartsime, et sa ei tule üldse.
Milles asi? - Asi on Kübarsepas.
Või Kübarsepas on asi. - Esimene.
Ei, viimane. - Kaksikud.
Ta on hull. - Kübarsepp?
Jah, ma tean. See on tema paljusus.
See teeb temast nii... tema.
Aga tal on mast väga maas. - Ei naera ta mitte üks raas.
Meie tembud ei too tema näole naeru.
Lootsime, et sa aitad meil ta päästa.
Mis juhtus? - Oli suur torm.
Läksime laande tormikahjustusi üle vaatama.
Tule, neljajalgne. Too ära!
Sinu kord.
Too ära, kutsu.
Kübarsepp oli täiesti kübarsepalik, kuni...
Sinine paberist kübar tuletas talle meelde tema peretragöödia.
Kui Jorruline tappis pähhpäeval tema vanemad,
palju aastaid tagasi. - Ta pole enam tema ise.
Kui miski toob Kübarsepa tagasi, siis ehk sinu nägemine.
Tõepoolest. - Olgu, kus ta siis on?
Minge ära! Sisse ei saa.
Kübarsepp, see olen mina. Alice.
Alice. Sa oled sina. Ja sa oled siin.
Sa oled ikka sina?
Jah, olen küll.
Väga hea.
Sa oled ainuke.
Oled üks ja ainus Alice.
Sestap tean, et sa usud mind. - Ma igatsesin sind, Kübarsepp.
Asi on mu perekonnas, Alice.
Su perekonnas?
Jah. Mu pere oli palju aastaid kadunud.
Vähemalt nii ma arvasin.
Vaata. Ma leidsin selle.
Esimene kübar, mille tegin.
Arvasin, et viskasin selle ammu-ammu ära.
Võimatu, et see on siin, aga siin see siiski on.
Kui see kübar elas selle üle, siis pidi ka mu pere elama.
Aga, Kübarsepp...
Arvasin, et ma pole Kõrgkübara nime vääriline.
Väga tõsine mees, mu isa. Meil oli kohutav tüli.
Ma ei vabandanud, kui selleks oli võimalus.
Aga see tähendab, et ma saan oma vead parandada.
Kübarsepp, su pere...
Sa ju ikka usud mind, eks, Alice?
Ma tahan uskuda. Ma...
Kübarsepp! Sa pole terve. Mida ma saan teha?
Muidugi.
Mu Alice võib mulle perekonna tagasi tuua.
Aga...
Kübarsepp, asi on selles...
Su pere hukkus väga ammu. Sa ise ütlesid mulle seda.
Mitte keegi ei saa neid tagasi tuua.
Mitte keegi peale sinu.
Mul on kahju,
aga see...
See on võimatu.
Sa pole sina.
Kübarsepp, palun. - Kasi välja.
Ma ei tea, kes sa oled.
Sa pole minu Alice.
Minu Alice usuks mind.
Kübarsepp!
Kübarsepp, palun!
Me peame midagi ette võtma. Ta on nii kohutavalt haige.
Kardan, et ta on suremas.
Oh heldus. Taevane arm.
Ei... - Me ei tohi teda kaotada, Alice.
Et ta terveks saaks, pean ma tema pere tagasi tooma.
Aga seda ei saa teha.
Või ikkagi saab. - Mida?
Aga kui selleks on üks viis. - Ei. Ei tohi, ei tohi.
Mis see on? - Sellega kaasneb oht, risk.
See on liiga suur palve! - Mis see on?
Alice. Sa pead ajas tagasi rändama.
Oh ei. - Mine minevikku ja päästa Kübarsepa pere.
Kui Kübarsepa pettekujutelm saab tõeks, saab ta terveks.
Lähen ajas tagasi? Aga kuidas?
Kronosfääriga. - Vabandust, mis asi?
Kronosfäär. Suure Kogu Aja Kella jõuallikas.
Legendi kohaselt tohib üks inimene rännata üle Ajaookeani.
Meie ei saa, sest meie oleme minevikus olnud.
Ja kui su mineviku sina näeb tuleviku sind... - Mis siis saab?
Selle kohta ajalugu puudub.
Aga on öeldud, et kui see peaks juhtuma, muutub kõik ajalooks.
See kõlab väga ohtlikuna. - See ongi ohtlik. Isegi väga.
Ainult sina saad seda teha, sest sa pole siit pärit, Alice.
See pole võimatu, üksnes ebavõimalik.
Käes!
Kübarsepp on mu ustavaim sõber. Kui vaja, siis ma aitan teda.
Maksku mis maksab.
Nii vapper. - Ma teadsin, et sa aitad.
Kus see Kronosfäär täpselt on? - Aja käes. See kuulub talle.
Vabandust. Kas Aeg on meessoost?
Ta elab lõputus tühjuses, igaviku lossis.
Siit läbi, pendlist miili kaugusel.
Nii külm.
Leia Aja loss, laena Kronosfääri,
rända tagasi pähhpäeva, päästa Kübarsepa pere surmast,
seeläbi päästan Kübarsepa.
Ja ära riku minevikku, olevikku või tulevikku.
Tahtsin vaid aidata. - Mis saaks viltu minna?
Kena küüti, Alice. - Kübarsepp loodab sinu peale.
Me kõik loodame.
Hei?
On siin keegi?
Hei?
Nõme minukujuline koridor.
Kas see päev ei kavatsegi lõppeda?
See on minu küljes kinni nagu higised retuusid.
ELUS ALLILMLASED
Kelle kell on seisma jäänud? Kelle tikk tegi viimse taki?
Takk tegi viimse tiki?
Ahaa.
Brilliam...
Hinkle.
Brilliam Hinkle.
Sinu aeg on ümber.
Hr Kärner, paneme sind tähestiku järjekorras õigesse kohta.
Ah, Higgens.
Highbottom.
Siin veel pole.
Highturn.
Highview, Himmelby.
Ah, Hinkle.
Loodan, et olid õnnelik.
Loodan, et kasutasid oma aega targalt. Head ööd.
Kes seal on? Ma nägin sind.
Kuidas sa sisse said? See on ju võimatu.
Tule välja, väike vingerdav ussike!
Tüdruk. - Palun, härra.
Vabandust, aga kas ma saaks hetke teie ajast?
Minu ajast? Noor daam...
mina olengi Aeg.
Lõpmatu, igavene, surematu...
mõõtmatu.
Kui sul pole just kella.
Kuna olen ise Aeg, siis pean osa endast sulle andma, et mind saada.
Saad mu jutust aru? - Jah.
Päriselt?
Kas lubad teha lühidalt?
Mulle ei meeldi... - Kui inimesed ei suuda, ei taha...
või ei...
ei raatsi moodustada lühikesi lauseid.
Mu sõber on surmaohus. - Jäta see lakkamatu loba!
Pean tähtsat tööd tegema.
Palun! Sa ei vastanud mu küsimusele.
Üks minut.
Miks sa kannad oma taskus seda langenud sõdurit?
Võta ta välja. Ta on katki. Kaputt.
See oli mu isa oma. Ma ei loobu sellest kunagi.
Lõpuks loobub igaüks kõigest, mu kullake.
Vaata.
Võrratu Suur Kogu Aja Kell.
Tema on mina ja mina olen tema.
Kõik, mis on olnud ja olema saab.
Ma ise mõtlesin need värsiread välja.
Pidage meeles. Olge agarad. - Wilkins!
Õlad taha ja pilk ette.
Kuidas mu võitmatul masinal läheb? - See...
Vaikust! Sa avad suu alles siis, kui oled rääkinud. - Ta ju rääkis.
Jabur jutt! Mis seisus masin on, Wilkins?
Tere. Kes sina oled?
Need tillukesed käsitöölised on mu Sekundid.
Naljakas! Ja iga Sekund loeb.
Loeb? Looda sa. Nad on pigem rumalapoolsed.
See oli minust ebaviisakas. Anna andeks.
Nagu ma ütlesin, lollid. Tule.
Su küsimus. Räägi. Sul on täpselt üks minut.
See puudutab Kübarseppa, Tarrant Kõrgkübarat.
Ta on mu hea sõber.
Ta on võtnud pähe, et tema ammu surnud pere on elus.
Nad ei saa olla elus, sest Jorruline tappis nad pähhpäeval
ja mina tapsin Jorrulise trallipäeval. Ma tahan laenata Kronosfääri...
Kronosfäär. - See polnud minut.
Sa tahad seda laenata, võlaks võtta, pihta panna?
Jah.
Sa soovid lagundada ajalugu.
Kronosfäär on Suure Kella jõuallikas.
Aga ma vajan seda. Ilma selleta Kübarsepp ei parane...
Wilkins!
Nõme uks! - Wilkins.
Kas kutsusite, söör?
Wilkins, vii see kullakarva koolieelik siit minema.
Otsekohe, söör! Sissetungija, välja!
Tänan teid teie teie eest.
Mille eest? - Teie aja eest.
Noor daam, sa ei saa minevikku muuta.
Ütlen pigem, et sa saad sellest õppida.
Tule, sina!
Uus põlvkond.
Tuldud teed tagasi, preili.
Koridori lõppu.
Head teed.
Wilkins! - Jah, söör!
Mu musirull on siin! - Juba tulen!
Tee ruttu!
Sekundid, tulge!
Tagasi! Võtke rivvi!
Teie Kõrgus. - Teie Majesteet!
Majesteet, mu isand ootab teid oma puhketoas.
Kas teavitan teda teie tulekust? - Pole vaja. Teen seda ise.
Tikk-Takk! Kus sa oled?
Tikk-Takk! Kus sa mul oled?
Tikk-Takk! - Tulen, mu arm!
Kingitus! - Loomulikult.
Kallis, luba öelda, et su pea on täna väga-väga suur.
Esitlen sulle kingitust, mis on tehtud puhtast armastusest.
Veidi on seal ka metalli ja puitu.
Ma tean, kuidas sa jumaldad tillukesi asju.
Ma väärtustan seda igavesti.
Oi, kui tore.
Oh heldus.
Kronosfäär.
Mis sind vaevab, kallis? - Sa tead, mida ma soovin.
Aga kallis, olen sinu heaks juba nii palju teinud.
Jah-jah, see kõik on väga tore. Aga kas sa ei mõista?
Koos minu suure mõistuse ja sinu väikese Kronosfääri abiga
saan ma oma õele kätte maksta.
Siis valitseksime koos minevikku, olevikku ja tulevikku.
Sa palud võimatut, kallis.
Ma ei saa Kronosfääri sulle anda. - Saaksid, kui mind armastaksid.
Keegi ei armasta mind. Keegi ei karda mind.
Aga mina armastan sind.
Väike musi? - Oh ei.
Suur Kell!
Wilkins! - Olen kohe teie taga, söör!
Tikk-Takk!
Sekunditest saavad Minutid.
Tikk-Takk! Ära jäta mind üksi, kui ma tujutsen!
Mis sul viga on? - Kronosfäär.
Alice.
Ei! Pidage ta kinni!
Pidage ta kinni, lollpead!
TÕMBA MIND
Missugune idioot märgistas selle? - Teie, mu isand.
Tänan, et tunnistad oma viga. - Idioot!
Kuidas see töötab?
Seis! Pea kinni!
Seis, sa väike hiir!
Ei, ei!
Kuidas ma välja näen? Öelge. Ma kannatan selle ära.
Ta on vaid koor.
See on nagu laev.
Täiskäik edasi.
Tule, neljajalgne. Too ära! - Kübarsepp!
Ära muretse, Kübarsepp. Ma päästan sind ja su pere.
Alice?
Seesama Alice?
Mu Jorrubeebilise tapja?
Põhjus, miks mind pagendati mu kuningriigist?
See Alice? - Idioot! Ma tahan tema pead!
On kõik korras, söör? - See on alanud.
Ilma Kronosfäärita Suur Kell puruneb.
Aeg, mina seiskun ja kogu Allilm hävib.
Kas ütlesite "hävib"?
Wilkins, sa pead Suure Kella tiksumas hoidma.
Mina?! Ütlesin selle kõvasti välja? Pean silmas, loomulikult, söör.
Ja mina pean leidma selle koolieeliku üles.
Mis toimub?
Ta sai vist Kronosfääri kätte.
Ole tubli, kulla Alice. Meie kõigi lootused on sinu peal.
Pähhpäev!
Sina! Anna tagasi, mis on minu!
Anna tagasi, muidu ei jää minust midagi alles!
Tule tagasi!
Sa ei jõua Ajaga võidu sõita!
Ma olen möödapääsmatu!
Kübarsepp?
See oled sina! Sa oled jälle sina!
Kui ei ole, siis soovin, et oleksin.
Kas me oleme kohtunud? - Jah! Või veel mitte.
Naljakas, tundub nagu ma tunneks sind.
Me kohtusime, kui olin noorem. - Kahjuks ma ei mäleta seda.
Sest seda pole veel juhtunud. - Millal see siis juhtub?
Aastate pärast, kui sa oled vanem.
Kohtun sinuga, kui sa oled noorem ja mina vanem?
Mõistan, et see on segane jutt. - Minu jaoks mitte.
Olen Tarrant. - Ma tean. Mina olen Alice.
Alice, sul on aeg sassi läinud. - Üldsegi mitte.
Tegelikult on ta minu peale lausa vihane.
Sa oled segane, on ju nii? - Nii mulle öeldakse.
Kõik head inimesed ongi seda.
Kuula... See kõlab küll veidralt, aga ma pean leidma su pere.
Sul veab. Tule.
Imeline!
Tõepoolest.
Õnnitlen, kallis Mirana, täisealiseks saamise puhul.
Ja nüüd pärija.
Kroon printsess Iracebethile.
Harimatud matsid.
Vaikust!
Mida sa teed, idioot?
Pane see mulle pähe! Sa teed mind lolliks!
Tee seda!
Sa asjatundmatu lollpea!
Vaikust!
Kes veel naerab, ei naera enam kunagi!
Iracebeth, palun! Mil moel sa vaigistad inimeste naeru?
Sel moel, kui talle kott pähe tõmmata.
Sulle tõmmatakse kott pähe! Teile kõigile!
Jah! Teie huuled õmbleme kinni, keeled kisume välja,
kõrvad lõikame küljest ära! Võtame maha teie pe...
Iracebeth, aitab!
Iracebeth, lootsin, et sa näitad kunagi vajalikke omadusi,
et saada kuningannaks, kelleks sa sündisid.
Nüüd mõistan, et seda päeva ei tulegi.
Läänemiku rahvas, pärast minu surma läheb mu kroon...
printsess Miranale.
Isa, ei. - See pole aus!
Ma olen vanem! - Sa ei sobi valitsema, Iracebeth.
Ma vihkan sind! Ma vihkan teid kõiki!
Ja teid ma ei unusta kunagi, te itsitavad Kõrgkübarad!
Ei. Te saate tunda mu kohutavat kättemaksu!
Alatud ja uimased. - Racie.
Ära tule pugema! See kõik on tänu sinule.
Miks sa neile tõtt ei räägi?
Ega ma ei arvanudki.
Keegi ei armasta mind! - Racie.
Iracebeth!
Kui tahad Kõrgkübara nime vääriline kübarsepp olla,
pead sa olema terve mõistusega, tõsimeelne ja distsiplineeritud.
Sinul aga need omadused puuduvad!
Ma vaid naersin, isa. See oli paratamatu.
Tema pea on üpris kogukas.
Sinu pärast jäi printsess kroonist ilma!
Tead, mida see meile tähendab? - Sa pole kunagi minuga rahul.
Miks sa mulle alati pettumust valmistad?
Viimaks ütlesid seda. Sa ütlesid selle välja, isa.
Kui ma olen pettumus, siis on sul ükskõik, kui kodust lahkun.
Ei. Tarrant! - Anna palun mu kübar, ema.
Tarrant.
Zanik, palun sind. Palu tal jääda.
Zanik, palun.
Tarrant.
Tarrant?
Kübarsepp!
Kübarsepp! Oota.
Ma pole kübarsepp. - Oled küll. See üks ja ainus.
Või vähemalt saad selleks, kui ma sind tundsin.
Peaksid mu sõbra Märtsijänesega kohtuma. Ta on sama hull kui sina.
Kas tuled meiega teed jooma? - Kübarsepp, palun.
Sa pead oma pere juurde tagasi minema.
Mida sa minu perest tead? - Nad on ohus.
Sa pead neid pähhpäeva eest hoiatama.
Ma ei tea, millest sa räägid.
Kui isa saatis sind mu meelt muutma, siis asjata!
Kui sa temaga ära ei lepi, siis sa hiljem kahetsed seda.
Võib-olla hiljem.
Mina kaotasin oma isa. Ma igatsen teda iga päev.
Kui nüüd minema kõnnid, kaotad ka oma isa.
Mina kaotasin ta igaveseks. Sinuga ei pea nii minema.
Võid ta veel tagasi saada ja siis oled sa jälle sina ise.
Ja kübarsepp nagu tema.
Ma ei taha olla selline nagu mu isa.
Tarrant, oota!
Su pere kaob ja sa ei tee midagi, et seda peatada!
Hea küll. Ma hoiatan neid ise.
Hr Kõrgkübar. Palun hetke teie ajast.
Te peate midagi tähtsat teadma. - Hr Kõrgkübar.
Me vabandame. Te teate mu õe õnnetusest.
Vabandada pole vaja, teie Kõrgus.
Teie õe õnnetus kurvastas kogu Läänemikku.
Langemispäev, kui kell lõi kuus.
Ma ei unusta kunagi seda lumist õhtut,
kui ta linnaväljakul oma pea ära lõi.
Mul oli temaga...
See hetk muutis kõik.
Kui seda hetke ei tuleks, siis ei tuleks ka pähhpäeva.
Ja Kübarsepp oleks päästetud!
Vabandage mind.
Kes see kummaline tüdruk oli?
Oh heldus.
Ärge muretsege. Me saame sellega hakkama!
Aga ilma temata.
Ära nukrutse, Tarrant. Ongi lõbusam, kui siin elad.
On teeaeg!
Väike nahkhiir, vilk-vilk-vilk, mis sa mõtled, naljatilk?
Kes see on? - Tervist, alamad.
Mina olen Aeg. Lõpmatu ja surematu.
Aja enda kehastus.
Mõistan, et teil on seda raske seedida,
aga jätke oma hämmeldus lühikeseks ja asjakohaseks.
Teie Majesteet. - Rõõm kohtuda, söör.
Ma otsin napi mõistusega varast.
Tema juuksed on... - Jah?
...kullakarva. Tema nimi on...
Alice.
Ja mis sa temast tahad? - Ta võttis minult midagi.
Ma ei ütle, mida. Ühe tähtsusetu asja.
Miks sa sellest nii suure numbri teed?
See on tühiasi, aga ma pean selle tagasi saama.
Mitte et ma muretseks... Aga nii kiiresti kui võimalik.
Igal juhul ma saan selle tagasi.
Rääkige. Kes sellest teab?
Sul on vedanud, ajakohane.
Sest täna kutsusin ma Alice'i teed jooma.
Mis see Alice on? - Kuss!
Võta istet ja ootame teda koos.
Laua ääres pole ruumi. Ruumi pole. Ei ole.
Ruumi on küll ja küll.
Külalisele teed. - Teeaeg!
Meil on siin tore Aeg.
Küpsist soovite? Küpsis. - Ei.
Kui oled tõesti Aeg, nagu sa ennast väidad,
siis äkki vastad mulle.
Olen alati murdnud pead, millal on "varsti".
Kui mind marru ajad, saab sellest igavik.
Ei! See pole aus!
Ta meenutab mulle kedagi. Keda küll?
Ta on sutsu sinu moodi, vend.
Ära aja! Ta on ju kole. Pigem on ta sinu moodi.
Tule tagasi!
Hei, Tarrant. Vaata seda.
Praegu näed mind, nüüd aga...
Oota. Oota. Ei näe!
Kuhu kass kadus?
Käes!
Säh sulle. - Vastupidi. Säh sulle.
Kell saab kohe kuus.
Tere. Sul on väga ilus pea.
Ma tänan. - Ilus pea väärib väga ilusat kübarat.
Nii ütleb mu isa.
Ta valmistab parimaid kübaraid kogu Läänemikus.
Tahad, et ta teeks sulle ühe?
Tule.
Ta võib teha sulle kübara, õlgmütsi, koonusmütsi, fessi,
klošškübara, alusmütsi, juuksevõrgu, pearäti või turbani.
Sa sööd kõik üksi ära. - Koorik jääb sulle.
Ma ei taha koorikut. - Kui nääklete, ei saa kumbki.
Kaduge nüüd mu köögist.
Kõtt!
Parandad sa tõesti kõik haavad? - Aeg on minu poolel.
Ja miks sa armu ei anna? - Ma lihtsalt ei leia Aega.
Irvik, kus sa olid? Sa jäid hiljaks.
Tegelikult tulin just õigel Ajal.
Mul on käes kogu maailma Aeg.
Arvate tõesti, ullikesed, et ma ei kuulnud teie pilkeid?
See narrimine pole naljakas.
Vaadake. Aeg lendab. - Aitab!
Aitab minu raiskamisest. - On mul elu parim Aeg?
Isa, vaata. Ilusa peaga klient, siinsamas.
Mis kübarat teie süda ihkab, madam?
Midagi sulgjat? Midagi helmjat?
Tere, preili. - Tere, härra.
Kübara ülesanne on jätta endast ühiskonnas hea mulje,
mitte ennast lõbustada. - Isa, mul on midagi lõbusat.
Mis see on? - Kübar.
Oh, Tarrant, see on sul tagurpidi.
Ära tee. Sa rikud selle ära.
Oh heldus.
Tühja sest.
Homme õpetan sulle, kuidas teha üks õige kübar.
Tarrant?
Sa oled temaga liiga karm, Zanik.
Kübarate valmistamine on tõsine töö.
Need kergemeelsed ideed ei tohi segada tema tegelikku võimekust.
Niisiis... Jah.
Jah, usun, et see kübar sobib teile ideaalselt.
Ma tänan, hr Kõrgkübar, aga ma pean kahjuks minema.
Ilusat õhtut teile.
Kus ta on?
Mida sa teed? - Mitte midagi.
Millal ta tuleb?
Tegelikult ma ei öelnud, et ta tuleb, vanapoiss.
Ütlesin vaid, et kutsusin ta.
Väga hea. Nutikas.
Hästi mängitud. - Tänan.
Küsisid ennist, millal on "varsti"? Ma selgitan, millal on "praegu".
"Praegu" on täpselt üks minut teeajani.
Kuni noor Alice tuleb siia teed jooma,
on igavesti üks minut teeajani, sinu ja su kõlupeade jaoks.
Vali sõnu.
Nautige oma olevikku. - Nüüd ta näitas oma õiget palet.
Aeg läheb. - Pean Kronosfääri tagasi saama.
Ta ei saa kaugel olla. - Naljakas tegelane.
Tõeline härrasmees. - Aidaa.
Uskumatu, mida ta ütles. Suudate seda uskuda?
Uskumatu, mida ta ütles.
Mida? - Ma ei saa liigutada.
Oodake! Mida ta tegi?
Sindrinahk tegi nii, et meil on kogu aeg üks minut teeajani.
Teeaeg igavesti!
Palun, sipelgad. Teie uus kodu.
Mida ma teile ütlesin? Ei söö rohkem kooki.
Ma pole söönudki.
Mida need tükid su voodi all siis teevad?
Tema pani need sinna.
Kas panid, Mirana? - Sina panid, ütle talle!
Räägi tõtt, Mirana.
Kas sõid kooki ja panid tükid siia?
Ei.
Sa tegid seda! Valevorst! - Tükid on sinu voodi all.
Ära süüdista oma õde. - Ei! See pole aus!
Kell lööb kuus!
Kell. Ta lööb pea ära!
Ei!
Mu pea.
Nõmedad roosid.
Printsess. - Oh ei.
See pole hea.
On teie peaga kõik korras? - Ettevaatust. See läheb paiste.
Iracebeth!
Kus ta on?
Kullake! - Mu pea.
Pane käed ümber mu kaela. - Issi, mu pea valutab.
Mirana!
Kas nägid seda? - Jah. See oli valus kukkumine.
Sa ei saa minevikku muuta.
Ütlen pigem, et sa saad sellest õppida.
Esimene kübar, mille tegin.
Arvasin, et viskasin selle ammu-ammu ära.
Ta jättis selle alles.
Võimatu, et see on siin, aga siin see siiski on.
Kui see kübar elas selle üle, siis pidi ka mu pere elama.
Higgens... Highbottom.
Siin veel pole.
Kõrgkübaraid seal polnud.
Nad on elus!
Lausa hämmastav, kui rumal sa võid olla.
Sul puudub arusaam, kui hooletu sa oled olnud.
Hädaoht, mille oled põhjustanud.
Mida küll teha? Ruttu! Kus on käsiraamat? Kelle käes?
Ma vajan kohe seda Kronosfääri.
See tuleb Suure Kella juurde tagasi panna.
Aga pähhpäev... Kasutan seda vaid korra veel.
Pean teada saama, mis Kõrgkübaratega juhtus,
et ma saaks nad päästa. - Ei päästa sa kedagi.
Mine kuhu tahes, ma leian su üles. Suur Kell ei tohi seisma jääda.
Aja eest ei saa põgeneda.
Mul on kahju, aga ma pean Kübarsepa päästma.
Alice! Tule mu Kronosfääriga tagasi...
See on Kingsleigh' tüdruk. - Ta on segi. Viige ta ära.
Siduge ta kinni.
Alice?
Kus ma olen? - Vastavas asutuses.
Kaua ma siin olen olnud? - Mitte kaua.
Sind leiti Ascotide ülakorruse toast.
Hamish lasi sind siia tuua. Sa käitusid väga veidralt.
Nad ütlesid, et sa tahtsid mööbli alla pugeda.
Rääkisid midagi atmosfäärist.
Kronosfäär! Kübarsepp!
Pean tagasi minema. - Vaatame siis...
Ärrituv, emotsionaalne, fantaasiakalduvustega.
Tüüpiline naiste hüsteeria. Mõnede hinnangul ravimatu.
Ma ei toeta seda hinnangut. - Mul pole midagi viga.
Heida pikali, Alice. Heida pikali.
Dr Bennet, on see ikka vajalik? Kindlasti on mingi muu...
Hr Harris. - Ma ei saa siia jääda!
Viige pr Kingsleigh ära. - Ma pean tagasi minema!
Me peame oma tööd tegema. Ärge kartke.
Alice on õige pea taas terve.
Kuhu ma...?
Dr Bennet, ma olen selle vastu...
Alice.
Põgene!
Ärge laske tal põgeneda!
Kolm aastat merel õpetas mulle, kuidas teha korralikku sõlme.
Hei! See on minu tõld!
Sa ei tohi seda võtta! - Vabandust!
Ma ei tunnista ennast hulluks.
Pidage vastu, Kõrgkübarad.
Kõrgkübarad!
Ei!
Kättemaks on minu.
Ta võttis nad vangi.
Järgmisel korral.
Kübarsepp!
Su pere on elus!
Ta vaevu tiksub. - Kahjuks jäid sa hiljaks.
Kübarsepp! - Ta hääbub.
Ma ei suuda teda sellisena vaadata.
Lähme, Unihiir. Jäta temaga hüvasti, Alice.
Lähme.
Palun ärka üles, Kübarsepp.
Ärka üles. Palun ärka.
Ma tean nüüd, mida see tähendab.
Sa tegid selle oma isale, kui olid noor.
Armastuse sümbol, mille ta sinu arvates ära viskas.
Aga ta hoidis selle kõik need aastad alles.
Ja nüüd vajab ta sinu abi.
Anna andeks. Ma arvasin, et see on võimatu.
Oleksin pidanud sind uskuma.
Sa usud mind?
Ma usun sinusse alati.
See oled sina, eks ole?
Ma olen sind kusagil näinud.
Sa oled Alice. - Kübarsepp.
Ma igatsesin sind nii väga. - Mina sind ka, kullake.
Aga kui mu pere on elus, miks nad pole siis koju tulnud?
Sest õelus ise on neid kõik need aastad vangis hoidnud.
Pagana Punnpea.
Ma otsin Punase Kuninganna üles ja toon oma pere koju.
Hei! Mida arvate, lemmikloomad?
Muudkui kaevate-kaevate, töötate-töötate.
Maavärin.
Kus põrgus sina olid? Kus Alice on?
Kus mu Kronosfäär on?
Ta hüppas peegli sisse. Ta on läinud.
Mida? Lasid ta minema? - Ei. Ma pean ta leidma.
Kus ta on? - Kust mina tean?
Ta on ju su vaenlane.
Ta mulises midagi Kõrgkübaratest.
Ütles, et päästab nad. Mida see võib tähendada?
Ma tean täpselt, mida see tähendab.
Valvurid! Võtke ta kinni.
Nüüdsest, mu kallis, tõmban juhtniite mina.
Ma kukkusin maha!
Alice.
Mirana.
Mu pere on seal. Ma tean seda.
Taevane arm!
Mis tee viib üles? - Nii pikk trepp.
Kas siin me...? - Hargneme.
Me hargneme koos.
See on väga suur loss. Vahest me siiski ei hargne...
Oh heldus.
Mul on juba võhm väljas. - Proua Kõrgkübar?
Kõrgkübarad? Kõrgkübarad?
See on lukus. - See on ka.
See on viimane tuba. - Nad on siin. Ma tean seda.
Isa? Ema?
Ükskõik kes?
Neid polegi siin?
Neid pole siin.
Aga ma olin kindel, et nad on siin.
Ma tundsin seda.
Mul on väga kahju.
Isa! Ema! Need olete ju teie!
Küll tibatillukesed, aga siiski teie.
Tere, Alice.
Võtke see ära!
Ei!
Tänan nii väga.
Sa tõid mulle kõige võimsama mehhanismi kogu universumis.
Koos oma kallite sõprade ja mu armsa vaenlasega.
Racie! - Ole vait!
Me oleks pidanud kokku hoidma! Nüüd oleme suures köögiviljakongis.
Mis sinuga juhtus?
Oodake! Ärge tehke seda.
Te ei saa minevikku muuta. Uskuge mind, ma proovisin.
Alice, oled olnud alati üks tüütus, ennasttäis nuhtlus.
Kui tagasi tulen, võtan igal su sõbral pea maha.
Ja seejärel sinu pea. Aidaa.
Tule.
Ära lase tal ennast näha, muidu ta hävitab kõik!
Nüüd mulle meenub, miks ta mulle ei meeldi.
"Kuidas Kella ise töös hoida?"
Muidugi!
Sekundid, Minutid, käiku läheb 347!
Tunni aeg on tulnud!
See on Aeg.
See kõik on minu süü. Ma varastasin Kronosfääri.
Ma arvan, et sa pead selle uuesti näppama.
Ta sõi mu nospli ära.
Ja minu sõrmed! - Ja minu küünarnuki!
Aitäh.
Sa oled ilma nosplita palju võluvam.
Lausa rõikalik. - Mis sa nüüd.
Mida me teeme? - Jah, mis plaan on?
Kõik on nüüd sinu kätes, Alice.
Viige Aeg tema lossi.
Kübarsepp ja mina saame Kronosfääri tagasi
ja taastame universumis korra. Saite aru? - Jah, muidugi!
Mida te siis ootate? Minge!
Kus me oleme? - Sa tead küll, kus.
Mida need tükid su voodi all siis teevad?
Tema pani need sinna.
Kas panid, Mirana? - Kas panid, Mirana?
Sina panid. Ütle talle!
Räägi tõtt, Mirana.
Kas sõid kooki ja panid tükid siia?
Ei.
Racie, ei! - Valevorst! Sa valetad!
See ei tähenda head.
Me peame kohe minema!
Ta rikkus mineviku.
Kronosfäär tuleb tagasi panna, vaid see päästab meid!
See jõuab järele!
Alice?
Hoidke kinni. - Ma ei taha kinni hoida!
Kronosfäär! Ta tõi selle tagasi!
Kiirusta, Alice! See võib neil õnnestuda.
Tule. Siitkaudu.
Ma päästan su, väikemees.
Tikk-takk, tikk-takk, päästma pean Suure Kella.
Ma ei jäta sind.
Söör! Pidage vastu! Ta on siin!
Tüdruk, kes teid pettis, kes tegi teid puhta lolliks!
Alice!
Kübarsepp!
Hüvasti, vend. - Vend, hüvasti.
Pean kalliks iga hetke, mis veetsin koos teiega.
Valvel!
Aeg on läbi.
Ta ei jõua õigeks ajaks! Söör, tal on aega juurde vaja!
Minu viimane tikk pole veel takitud!
Näib, et mu võitmatu masin... - Ei!
on tegelikult võidetav.
Oh jummel.
Kas jäin millestki ilma?
Kas kõik on korras?
Jah.
Wilkins. Wilkins!
Jah, söör. - Siin sa oledki.
Ära passi niisama. Nii palju on teha.
Teil pole ülemteenrit vaja, preili? - Wilkins!
Nad said hakkama!
Hurraa, Alice! See tüdruk on mulle alati meeldinud.
Kao eemale!
Miks peab see kogu aeg minuga juhtuma?
Miks keegi mind ei armasta?
Mina armastan sind, Racie. - Ei armasta!
See kõik on sinu süü.
Ma tean.
Ma sõin kooki ja valetasin selle kohta.
Oleksin pidanud tõtt rääkima ja seda kõike poleks juhtunud.
Mul on nii kahju.
Kui pole veel hilja...
Palun andesta mulle.
Vaid seda olengi ma tahtnud kuulda.
Ausalt.
Teie Majesteet, vabandust, et segan.
Mu pere on mõnevõrra täbaras olukorras.
Muidugi.
Mulle on alati tillukesed asjad meeldinud.
Aitäh.
Mitte liiga palju, ettevaatlikult.
Silmapaistev, mu poiss. Tubli töö.
Mu pere.
Mu kallis pere.
Ema.
Sina, isa...
Sa hoidsid mu sinise kübara alles.
Ma valmistan kübaraid, isa. Olen kübarsepp.
Olen seda alati teadnud, mu poiss.
Kõik on korras.
Jah?
Tean, et tahtsid mind hoiatada, aga ma ei kuulanud.
Palun vabandust.
Varem arvasin, et Aeg on varas...
Varastades minult kõik kalli.
Kuid...
Nüüd aga näen, et sa enne annad ja siis võtad.
Iga päev on kingitus. Iga tund, minut ja sekund.
Langenud sõdur. Sa tahad, et teeksin selle korda.
Ei. Tahan selle sulle anda.
Ta ütles ikka, et tõeline väärtus peitub vaid heategudes.
Usun, et te oleks talle meeldinud.
Öeldakse, et Aeg pole ühegi inimese sõber.
Aga sind ei unusta ma kunagi.
Ja palun ära tule enam tagasi.
Alice.
Sa lihtsalt pead mu perega tutvuma.
Sina ju nad päästsid.
Meil saab koos lõbus olema.
Aga mõistagi on sul su oma pere, eks ole?
Pere on väga tähtis.
Sul on seda vaid üks.
Oh, Kübarsepp. Kardan, et ma ei näe sind enam kunagi.
Mu kallis Alice.
Mälestuste aias...
Unenägude palees...
Nendes kohtades me kohtume.
Aga unenägu pole reaalsus.
Kes ütleb, kumb on kumb?
Sa tegid ära ühe võimatu asja, Alice.
Hoopis võimatu on teiega hüvasti jätta, mu sõbrad.
Hüvasti, Kübarsepp.
Hüvasti, Alice.
Palun. Akt teie abikaasa laeva kohta.
Kirjutage siia alla ja maja on teie.
Hr Harcourt, aeg on raha.
Pean sind kurvastama, sest ta pole seda. - Alice!
Aeg on paljutki, Hamish, aga ta pole raha.
Ja ta pole meie vaenlane, ema. - Kust sina tulid?
Ma tulin otse läbi seinte.
Ma ei suuda minevikku muuta, aga ma saan sellest õppida.
Kirjuta alla, ema. - Tahad, et kirjutan?
Aga "Ime"? - See on vaid laev.
Alati võib uue saada.
Aga sina oled mu ema, keda mul on ainult üks.
Sinust saab siis sekretär? Ma teadsin seda.
Su jonnakusele vaatamata.
Sa pole kena mees, Hamish.
Hea, et mu tütar sinuga ei abiellunud.
Proua Kingsleigh. Te ei tohi! Ei tohi!
Alice võib teha, mida Alice tahab.
Nii ka mina.
Head päeva.
Ema!
Kõrgemale.
Ideaalne! Tänan, härrased.
Ajame Ascotid aastaga pankrotti. - Ema!
Suur tänu.
Kogu last on pardal, kapten.
Kas Kingsleigh daamid on reisiks valmis?
Aeg ja tõus ei oota ühtki meest, hr Harcourt.
Või naist.
Kapten tuleb pardale. Täispurjed.
ALICE PEEGLITAGUSEL MAAL
Jutustas Avi
Pühendatud meie sõbrale ALAN RICKMANILE 1946-2016
Aeg minna.
ESTONIAN